ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року	Львів	Справа № 140/2031/23 пров. № А/857/10698/23	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Матковської З.М., Глушка І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду 26 травня 2023 року (рішення ухвалене у м. Луцьк судом у складі головуючого судді Денисюка Р.С.) у справі №140/2031/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу,-
                                                В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління поліції у Волинській області (далі – ГУ НП у Волинській області), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ НП у Волинській області № 78/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора сектору кадрового забезпечення Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта ОСОБА_1 та виконання інших заходів, запропонованих дисциплінарною комісією».
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуваним наказом на підставі Закону України «Про Національну поліцію» до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани  за порушення службової дисципліни. Проте, службове розслідування призначено та проведено протиправно, під час проведення службового розслідування відповідачем не було встановлено всіх фактичних обставин, що стали підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, у його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, застосований вид дисциплінарного стягнення не є пропорційним його діянню. Вказує, що дисциплінарне стягнення накладено поза межами строків їх застосування.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 у задоволені позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом всіх обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 01.08.2022 перебуває на посаді інспектора кадрового забезпечення Луцького районного управління поліції ГУ НП у Волинській області.
09.12.2022 до ГУ НП у Волинській області надійшло подання Волинського управління ДВБ НПУ від 07.12.2022 №1806/42-02/01-22 про вжиття заходів реагування відносно ОСОБА_1 , який порушив правила дорожнього руху та був притягнутий до адміністративної відповідальності.
З урахуванням зазначеного подання, начальником ГУНП у Волинській області  винесено наказ № 905 від 12.12.2022 «Про призначення та проведення службового розслідування». Цим же наказом визначено склад дисциплінарної комісії.
За результатами проведеного службового розслідування, 09.01.2023 затверджено висновок службового розслідування. В ході службового розслідування було встановлено порушення позивачем службової дисципліни, Дисциплінарна комісія під час службового розслідування прийшла до висновку про вчинення позивачем ряду дисциплінарних проступків та  в порушенні службової дисципліни.
Згідно висновку службового розслідування, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1 ч. 1 ст. 18, ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» (підстави заборони експлуатації транспортних засобів), п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 (далі –Правила №1179), пп. «в» п. 2.9, пп. 8.5.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України від 10.10.2001 №1306 ( далі – Правила ПДР) та розділ 1 посадової інструкції інспектора сектору кадрового забезпечення Луцького районного управління поліції  ГУНП у Волинській області, внаслідок чого мало місце керування автомобілем «Toyota Land Cruiser 200» н.з. НОМЕР_1 06.12.2022 в м. Луцьку на якому був закріплений номерний знак НОМЕР_2 , який вказаному транспортному засобу не належить та здійснення перетину суцільної лінії горизонтальної розмітки по АДРЕСА_1 .
На підставі висновку та матеріалів службового розслідування, відповідачем видано наказ від 12.01.2023 № 78/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора сектору кадрового забезпечення Луцького районного управління поліції ГУ НП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та виконання інших заходів, запропонованих дисциплінарною комісією»,  згідно з яким за порушення вищевказаних норм позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.
Із зазначеним наказом позивача ознайомлено 18.01.2023.
Не погоджуючись із винесеним наказом про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, позивач оскаржив його до суду.
Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами службового розслідування повністю доведено порушення службової дисципліни позивачем та наявності в його діях складу дисциплінарного проступку, тому наказ від 12.01.2023 № 78/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора сектору кадрового забезпечення Луцького районного управління поліції ГУ НП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та виконання інших заходів, запропонованих дисциплінарною комісією» є правомірний.
Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Закон України «Про Національну поліцію»  від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Приписами ч.1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Положеннями ст. 18 Закону № 580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
При цьому, згідно до ст. 64 вказаного Закону зобов`язання дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, закріплено і у тексті Присяги на вірність Українському народові, яку складає особа, яка вступає на службу в поліції.
Згідно з ст. 19 Закону № 580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут) відповідно до ст. 1 якого службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).
Статтею 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Відповідно до положень ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії (ч. 1 ст. 15 Дисциплінарного статуту).
Аналіз змісту положень Дисциплінарного статуту вказує на те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законних і підзаконних актів із питань службової діяльності, бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.
Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначено Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, (далі - Порядок №893) відповідно до пункту 1 Розділу ІІ якого службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Згідно з п. 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Системний аналіз зазначених норм, дає підстави для висновку, що накладенню дисциплінарного стягнення передує службове розслідування, прийняття рішення про його проведення належить до дискреційних повноважень керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до Наказу ГУ НП у Волинській області від 13.12.2022 № 905 «Про призначення службового розслідування» в ГУНП у Волинській області 08.12.2022 надійшло подання Волинського управління ДВБ НП України про вжиття заходів реагування відносно інспектора сектору кадрового забезпечення Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській обл. старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за фактом можливого порушення останнім 06.12.2022 службової дисципліни. З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин можливого вчинення дисциплінарного проступку, установлення причин і умов його вчинення, вини, усунення виявлених можливих порушень та з інших питань, відповідно до статей 4, 14, 15 та 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Закону України від 15.03.2018 №2337-VIII.
В ході службового розслідування встановлено, що 06.12.2022 близько 13:00 по вул. Винниченка в м. Луцьку працівниками УПП у Волинській обл. зупинено автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200» н.з. НОМЕР_3 , водій якого порушив правила дорожнього руху, а саме, перетнув суцільну лінію. В ході спілкування з водієм, останній назвався ОСОБА_1 та повідомив, що працює інспектором сектору кадрового забезпечення Луцького РУП ГУНП у Волинській області. В подальшому водій надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 16.12.2016 на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», згідно якого на автомобілі має бути реєстраційний номер НОМЕР_1 . Одноралець не зміг пояснити чому він користується номерними знаками, які не належать автомобілю, яким він керує.
Також, згідно копії нотаріально посвідченої довіреності від 02.08.2022 нотаріусом Іриною Оніщук (зареєстрованої в реєстрі за №1318), гр. ОСОБА_2 (довіритель) уповноважив Циганову І.Б. та/або ОСОБА_1 , та/або ОСОБА_3 , які проживають у АДРЕСА_2 (надалі представники), які діють незалежно один від одного, безоплатно бути його представниками в державних та інших підприємствах установах і організаціях, незалежно від форм власності, в тому числі у відповідних органах Національної поліції України, регіональних сервісних центрах МВС України, органах нотаріату, при вирішенні питань, пов`язаних і відчуженням (продажом, обміном, здачею в оренду, передачею в поличку), за ціну та на умовах на розсуд представників, у разі сплати ними державного мита або відповідного податку, передбаченого Податковим кодексом України, належного йому у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого 16.12.2016 ТСЦ 0741, транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 200», рік випуску 2016, тип загальний легковий універсал - В, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
Для чого представникам надається право керувати та експлуатувати транспортний засіб з метою виконання вищезазначених повноважень, у т.ч. знімати, ставити на облік, з правом дублювання та присвоювання ідентифікаційного номера, одержувати транзитні номери, а також подавати від його імені заяви у відповідні установи, отримувати необхідні довідки і документи, дублікат реєстраційного документа, в разі його втрати, укладати та підписувати правочини, договори (в т.ч. купівлі-продажу).
Наказом МВС України, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за № 1576/29706 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.
Відповідно до ч. 5 розділу 1 та ч. 3 розділу IV вказаних правил поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України. За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.
Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат “Зелена картка”) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.
Таким чином, наведені норми ПДР України встановлюють обов`язок для водія, а не право:
пред`явити для перевірки реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.
Під час судового розгляду колегіє суддів встановлено, що постановою серії БАБ № 574359 від 06.12.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Разом з тим, згідно службової характеристики наданої Луцьким РУП ГУНП у Волинській області за період проходження служби в Луцькому районному управлінні старший лейтенант поліції ОСОБА_1 зарекомендував себе як ініціативний та принциповий працівник. До виконання службових обов`язків ставиться сумлінно, має організаторські та аналітичні здібності, почуття особистої відповідальності за доручену справу. Принциповий у вирішенні службових питань, вміє правильно будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, користується авторитетом серед співробітників, здатний працювати над усуненням особистих недоліків. Морально стійкий. У побуті скромний. Зовнішній вигляд охайний, завжди дотримується встановлених правил носіння форменого одягу. В стройовому відношенні підтягнутий, фізично розвинутий добре, вміло володіє табельною зброєю, утримує її в належному стані. Здатний переносити фізичні навантаження та труднощі служби.
Також колегія суддів враховує, що службове розслідування проведене у період тимчасової непрацездатності позивача, за його відсутності, тобто право позивача на участь в проведеному відносно нього службовому розслідуванні, на участь у процесі прийняття рішення, було порушено відповідачем.

З огляду на наведене, одночасно враховуючи факт складання відносно позивача адміністративних протоколів, Дисциплінарною комісією не було встановлено наявності в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, не було визначено, які саме дії чи бездіяльність призвели до негативних наслідків, не наведено прикладів та не обґрунтовано несумісні із проходженням служби етичні та службово-дисциплінарні норми поведінки поліцейського.

Обставини, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни, Комісією також встановлено не було.

Згідно висновків службового розслідування ГУ НП у Волинській області вказує на порушення позивачем службової дисципліни, зокрема ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ч.3.ст., п. 7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, розділу V (Контроль керівників поліції за дотриманням етики поліцейським) Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом MBG України від 09.11.2016 № 1179, внаслідок чого мало місце неналежне виконання службових обов`язків, що призвело до порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, а саме, керування автомобілем «Toyota Land Cruiser 200», н.з. НОМЕР_1 , 06.12.2022 в м. Луцьку, на якому був закріплений номерний знак НОМЕР_3 , який не належить даному транспортному засобу та здійснення перетину суцільної лінії горизонтальної розмітки 06.12.2022 о 13:03 в АДРЕСА_1 , тому до інспектора сектору кадрового забезпечення Луцького районного управління поліції ГУ НП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.

Разом з тим, одночасно враховуючи факт складання відносно позивача адміністративних протоколів, Дисциплінарною комісією не було встановлено наявності в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, не було визначено, які саме дії чи бездіяльність призвели до негативних наслідків, не наведено прикладів та не обґрунтовано несумісні із проходженням служби етичні та службово-дисциплінарні норми поведінки поліцейського.

Обставини, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни, Комісією також встановлено не було.

Апеляційний суд зазначає, що сам факт складання адміністративних матеріалів не є самостійною підставою для висновку про вчинення поліцейським дій, що дискредитують орган поліції та подальшу несумісність із проходженням служби.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що службове розслідування проведене ГУ НП у Волинській області за фактом порушення службової дисципліни ОСОБА_1 відбулося поверхнево, без об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок.

Також апеляційний суд звертає увагу, що до позивача було застосовано вид дисциплінарного стягнення – сувора догана, без співставлення тяжкості допущених саме позивачем порушень службової дисципліни, без врахування особи останнього, даних, що його характеризують, та вважає, що такий вид стягнення не є співмірним.

Відповідно до з ч.3 ст. 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 

Згідно із ч. 2ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов слід задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи результат апеляційного розгляду, та в силу приписів ст.139 КАС України слід стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати в розмірі 2684 грн. сплаченого судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги, з урахуванням квитанції про сплату позивачем судового збору в розмірі 1073,60 грн. за подання позову та 1610,40 грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

                                                П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задоволити. 
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року у справі №140/2031/23 – скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Волинській області від 12.01.2023 №78/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора сектору кадрового забезпечення Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта ОСОБА_1 та виконання інших заходів, запропонованих дисциплінарною комісією».
Стягнути на користь ОСОБА_1 (місцепроживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області (юридична адреса: 43025, Волинська область, м.Луцьк, вул. Винниченка,11 код ЄДРПОУ 40108604) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 1073,60 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 1610,10 грн., всього – 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	З. М. Матковська 	
 	 	І. В. Глушко