ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

10 серпня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 733/1308/21
Головуючий у першій інстанції – Овчарик В. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/888/23

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої-судді: Шитченко Н.В.,
суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,        
позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк»,
відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 11 квітня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

                                      У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року АТ «Універсал Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 50 595,73 грн. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що у жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкривалися поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Умови обслуговування рахунків фізичних осіб опубліковані на офіційному сайті АТ «Універсал Банк» та постійно доступні для ознайомлення. 28 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим цього ж дня підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, якою визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав у мобільному додатку примірники вказаних документів, що складають договір, та зобов`язався виконувати його умови. 
Позивач зазначав, що на підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримав грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100 000 грн з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом, однак належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого станом на 04 жовтня 2021 року у нього виникла кредитна заборгованість, яку погасити в добровільному порядку відповідач не погоджується.
Рішенням Ічнянського районного суду від 11 квітня 2023 року позов АТ «Універсал Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором від 28 травня 2019 року в сумі 50 595,73 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам, що мають значення для справи, та неврахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги зводяться до відсутності у матеріалах справи належних доказів, які б давали підстави для стягнення з позичальника боргу. Відповідач зазначає, що анкета-заява від 28 травня 2019 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи, підписана не за допомогою аналогу власноручного підпису, як це зазначено у рішенні, а власноручним підписом. Докази надсилання йому позивачем Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту в мобільному додатку, а також докази, що підтверджують дату та час їх одержання в додатку, в матеріалах справи відсутні.
Скаржник указує на те, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили  про внесення АТ «Універсал Банк» до Довірчого списку та можливість банку генерувати електронний цифровий підпис. Крім того, АТ «Універсал Банк» відсутнє у переліку «Кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг», а отже немає законних підстав для генерації електронного підпису, а тому твердження позивача, що сторони узгодили істотні умови кредитного договору, не відповідає фактичним обставинам справи. 
Посилається на відсутність доказів щодо належного укладення кредитного договору, беручи до уваги те, що анкета-заява не містить жодної інформації про розмір виданого і отриманого кредиту, умов і строків його повернення, інформації про встановлений кредитний ліміт, про розмір відсотків за користування кредитом, який був би погоджений сторонами. Зазначає, що позивачем не доведено, що саме надані банком Умови і правила надання банківських послуг позичальник розумів, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, та які містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами саме у заявленому позивачем розмірі та порядку нарахування. На переконання заявника, надана позивачем роздруківка Умов і правил надання банківських послуг та витяги з Тарифів за картою Monobank, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві, яка підписана позичальником. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі 342/180/17 та підтримана у багатьох інших постановах суду касаційної інстанції.
Вважає недопустимими надані позивачем на підтвердження заборгованості докази, оскільки довідка про наявність рахунку від 10 листопада 2022 року, довідка про розмір встановленого кредитного ліміту від 10 листопада 2022 року, виписка по особовому рахунку за період з 28 травня 2019 року по 14 листопада 2022 року та роздруківки заяв позичальника про надання кредиту «Транзакція в розстрочку», Паспортів споживчого кредиту, Таблиць обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та Форм підтвердження електронного документу, в порушення ч. 2 ст. 83 ЦПК України, не подані разом з позовом, а суд першої інстанції, всупереч ч. 8 ст. 83 ЦПК України, безпідставно прийняв зазначені докази до розгляду та поклав їх в основу судового рішення.   
Стверджує, що надані банком на підтвердження розміру заборгованості письмові документи не є належними доказами, оскільки не являються первинними бухгалтерськими документами, оформленими відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75.
Наголошує на тому, що районним судом допущено поверхневий та формальний підхід до необхідності дослідження доказів, які надані позивачем на обґрунтування розрахунку заборгованості, а саме, розрахунку заборгованості за договором та виписки по особовому рахунку позичальника за період з 28 травня 2019 року по 14 листопада 2022 року, оскільки суд не дослідив, чи здійснював відповідач повернення кредитних коштів, якщо здійснював – то в якому розмірі, не перевірив обґрунтованість розрахунку позивачем загальної суми боргу, не встановив дійсного розміру кредитної заборгованості та не визначив обсягу відповідальності боржника.
Апеляційна скарга містить посилання на відсутність доказів щодо погодження сторонами порядку погашення відсотків, штрафів/пені та дебетових переказів, враховуючи те, що, починаючи з 01 липня 2019 року, позивач здійснював автоматичне списання відсотків за рахунок тіла кредиту, безпідставно його збільшуючи таким чином. З виписки вбачається, що з 31 травня 2019 року банком без узгодження з відповідачем та збільшення кредитного ліміту самостійно видавалися та зараховувалися на рахунок позичальника кредити, а кредитні кошти зараховувалися на погашення відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами.
У наданому відзиві АТ «Універсал Банк», не погоджуючись з доводами апеляційної скарги та вважаючи їх необґрунтованими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін. Обґрунтовуючи доводи відзиву, представник позивача вказує на те, що відповідач власним підписом підтвердив, що ознайомлений з Умовами і Правилами надання банківських послуг, з Тарифами, Таблицею обчислення споживчого кредиту та Паспортом споживчого кредиту, адже умови опубліковані на офіційному сайті банку, постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms, а споживач перед укладенням договору має сам ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. 
Зазначає, що Правила обмежені часовим діапазоном, у даному випадку з 26 квітня по 05 червня 2019 року. Анкету-заяву ОСОБА_1 підписано саме в цей період – 28 травня 2019 року, отже відповідач на час підписання анкети не міг  ознайомитися з будь-якими іншими Правилами. За всі періоди Правила є доступними на вказаному сайті 24 години на добу, з використанням пін-коду відповідач має цілодобовий доступ до тарифів; розміщення Правил на сайті банку в інтернеті в публічному доступі є вимогою чинного законодавства при використанні платіжних засобів. Банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація особи відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, видача картки здійснюється у точці видачі або спеціалістом банку, який виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Картка була активізована відповідачем за допомогою мобільного додатку, що дозволяє надавати клієнтові банківські послуги через смартфон дистанційно ключем, який буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій. Подальша активація картки здійснювалася через додаток, встановлений на смартфоні клієнта, шляхом її сканування з авторизацією за номером телефону. 
Наголошує на тому, що дійсність укладеного договору між сторонами не оскаржувалася, а тривалий обіг коштів по рахунку відповідача, відкритому у банку, додатково підтверджує наявність між сторонами кредитних правовідносин.
Також звертає увагу на специфіку договору monobank, який не є договором Приватбанку, оскільки проект monobank не є ідентичним кредитним карткам, виданим АТ «ПриватБанк». Зазначає, що у правилах АТ «ПриватБанк» відсутні дати прийняття правил і дати їх затвердження, що позбавляло суди можливості визначити часовий діапазон дії таких правил чи внесення змін до них. Такі правила не надавалися в мобільному додатку. Тому висновок Верховного Суду, наведений у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, не може застосовуватись до правовідносин, які виникли між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 . 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, а рішення суду – без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Задовольняючи позовні вимоги АТ «Універсал Банк», суд першої інстанції, виходив з того, що в анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору. Відповідач засвідчив, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, з якими він ознайомлений, складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати умови вказаного договору.
Районний суд зазначив, що у п. 6 анкети-заяви відповідач вказав, що просить вважати наведений у анкеті-заяві зразок його власноручного підпису або його аналоги, а також електронний цифровий підпис, обов`язковими. У цьому ж пункті ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем у вигляді послідовності ряду цифр, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Відповідач підтвердив в анкеті-заяві, що всі наступні правочини, у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень можуть вчинятися ним та банком з використанням електронного цифрового підпису, а усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали. Наведене свідчить про належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін, та необґрунтованість посилань відповідача на неукладення вказаного кредитного договору між сторонами.
Суд врахував, що відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, не надав доказів, зокрема, виписки з мобільного додатку, які б спростовували доводи позовної заяви (розрахунок заборгованості та виписку по рахунку) та не заявляв клопотання про призначення судової економічної експертизи для визначення та перевірки правильності розрахунку заборгованості за кредитним договором.
Апеляційний суд погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства. 
У справі встановлено, що 10 жовтня 2011 року НБУ видано банківську ліцензію ПАТ «Універсал Банк» на право надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47  ЗУ «Про банки і банківську діяльність» (т. 1 а.с. 47).
Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 21 вересня 2020 року проведено державну реєстрацію АТ «Універсал Банк», основним видом економічної діяльності є «Інші види грошового посередництва» (код КВЕД 64.19) (т. 1 а.с. 46).
28 травня 2019 року ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, в якій просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на своє ім`я, встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Відповідач погодився з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього договору підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Відповідач погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, а про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки з власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Підтвердив, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису (т. 1 а.с. 9).
Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Розділу І «Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Моnоbanк)» (далі – Умови) (т. 1 а.с. 10-30), банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно з умовами договору, в тому числі, платіжної системи МаsterCard, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів НБУ.
Згідно з п.п. 2.3. п. 2 Розділу І Умов своїм підписом на анкеті-заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного договору клієнт ознайомився з текстом розділів, пунктів, підпунктів цих Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Паспорту споживчого кредиту, Прогнозованого графіку щомісячних платежів та усіма умовами інших частин Договору, повністю зрозумів їхній зміст та погоджується з викладеним.
Пунктом  п. 5.2. Розділу І Умов визначено, що в рамках дистанційного обслуговування банк надає клієнту інформацію про банківське обслуговування, шляхом її направлення на адресу клієнта, зазначену в анкеті-заяві, або в мобільний додаток клієнта.
Відповідно до п.п. 5.3 та 5.8.1 Розділу І Умов клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.
Підпунктами 2.1., 2.4., 2.5. п. 2 Розділу II Умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку (далі – картка або платіжна картка). Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «Моnоbanк») (далі – договір). Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна карта передається клієнту не активованою. Платіжна картка активується банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки.
Пунктом 4 Розділу II Умов обумовлено порядок надання і обслуговування кредиту.
З паспорту споживчого кредиту «Картка mоnоbanк» вбачається, що для цієї картки встановлюється: тип кредиту – поновлювальна кредитна лінія; сума кредиту – від 0 до 100 000 грн (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку); строк кредитування – 5 років з правом автоматичного продовження; мета отримання кредиту – споживчі потреби; спосіб та строк надання кредиту – кредитні кошти надаються клієнту у вигляді суми кредитного ліміту на споживчі потреби на платіжній картці клієнта, яка відкрита у банку; строк надання кредиту – протягом одного дня; пільгова процентна ставка – 0,00001%; базова процентна ставка – 3,2 % в місяць (38,4 % річних); порядок повернення кредиту – щомісяця до останнього дня місяця, наступного за звітним, у розмірі 5 % від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості). Також паспортом встановлено санкції за порушення зобов`язань за кредитом та процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (т. 1 а.с. 31-32).
Довідкою АТ «Універсал Банк» від 10 листопада 2022 року підтверджується наявність рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , тип рахунку – Чорна картка, валюта UAH, статус картки – активна до 08/24 (т. 2 а.с. 28).
Згідно з іншою довідкою банку 28 травня 2019 року ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт у розмірі 20 000 грн (т. 2 а.с. 30).
Випискою по рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 , підтверджується факт користування позичальником у період з 28 травня 2019 року по 14 листопада 2022 року кредитними коштами та часткове погашення кредитної заборгованості (т. 2 а.с. 31-58). 
Відповідно до електронних заяв ОСОБА_1 останній у період з 25 березня по 23 червня 2020 року звертався неодноразово із заявами про надання кредиту за сервісом «Розстрочка» (т. 2 а.с. 170-232).
АТ «Універсал Банк» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за договором про надання банківських послуг. Відповідачем умови укладеного договору щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків не виконувались. Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 28 травня 2019 року, наданим позивачем, станом на 04 жовтня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 50 595,73 грн (т. 1 а.с. 41-42).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 до банківської установи із заявою про розірвання кредитного договору чи закриття карткового рахунку не звертався.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
За приписами ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. 
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За правилами ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.
За правилами ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор – це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
За приписами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються підприємцем, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим підприємець має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Приписами ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його  умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. 
За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Проаналізувавши наведені норми та обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором.
За матеріалами справи встановлено, що особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов і правил обслуговування фізичних осіб та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень.
З метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 на офіційному веб-сайті АТ «Універсал Банк» заповнив і підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Підпис анкети-заяви здійснений відповідачем за допомогою аналогу власноручного підпису, тобто факсимільного відтворення власного підпису за допомогою засобів електронного копіювання. Вказана анкета-заяви в такому ж порядку (факсимільне відтворення підпису) підписана представником банку Слюсар Л.В., який здійснив ідентифікацію та верифікацію клієнта.
Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема, дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві містяться фотознімки відповідних сторінок паспорта ОСОБА_1 , які скопійовані ним та надані до анкети в електронному вигляді.
В анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Також відповідач вказав, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, з якими він ознайомлений, складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати умови вказаного договору.
У п. 6 анкети-заяви відповідач вказав, що просить вважати наведений у анкеті-заяві зразок його власноручного підпису або його аналоги, а також електронний цифровий підпис, обов`язковими. У цьому ж п. 6 анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем у вигляді послідовності ряду цифр, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно договору. Відповідач підтвердив в анкеті-заяві, що всі наступні правочини, у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень можуть вчинятися ним та банком з використанням електронного цифрового підпису, а усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали.
Наведене, на переконання колегії суддів, свідчить про належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження Умов і правил обслуговування фізичних осіб з додатками, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін, та необґрунтованість посилань відповідача на відсутність доказів про укладення вказаного кредитного договору між сторонами.
При цьому апеляційний суд враховує, що форма та порядок укладання договору відбулась саме у змішаній формі – підписання позичальником анкети-заяви до договору про надання банківських послуг «monobank» шляхом засвідчення генерацією ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який в подальшому також буде використовуватися для накладеного удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Зазначені дії свідчать про укладання електронного договору у спрощеній формі (не у вигляді окремого документу).
Із наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» та Тарифами за карткою Monobank подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, заповненням анкети-заяви відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 червня 2021 у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 у справі № 234/7159/20.
Відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, про що свідчить банківська виписка по його рахунку про рух коштів по картці, з якої вбачається, що останній розраховувався кредитною карткою за товари та послуги, здійснював перерахування на інші платіжні картки, знімав готівку в банкоматах, а також частково погашав кредит, однак повністю свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконав, у зв`язку з чим утворилась кредитна заборгованість.
Наведена виписка по рахунку, згідно з вимогами ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління НБУ № 75 від 04 липня 2018 року, є первинним документом, яка фіксує здійснення банківських операцій, а отже підтверджує отримання ОСОБА_1 кредитних коштів та здійснення ним банківських операції, що також вказує на те, що позичальник був ознайомлений з умовами договору та погоджувався з ними.
Апеляційний суд виходить з того, що, стверджуючи про відсутність належних доказів укладення з АТ «Універсал Банк» кредитного договору, ОСОБА_1 в межах цієї цивільної справи із зустрічним позовом про визнання кредитного договору недійсним не звертався, отже указані твердження підставами позову не були. Суд першої інстанції, виходячи з принципу змагальності сторін, що діє в цивільному судочинстві, розглядав справу в межах заявлених позовних вимог та перевіряв доводи сторін на предмет наявності або відсутності у відповідача заборгованості за кредитом.
Заперечуючи проти стягнення з нього заборгованості у заявленому позивачем розмірі, відповідач фактично не погодився з наданим АТ «Універсал Банк» розрахунком суми заборгованості. Проте ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності кредитної заборгованості у заявленому товариством розмірі. 
Не знайшли свого підтвердження доводи заявника про відсутність належного погодження між сторонами порядку погашення відсотків, штрафів/пені та дебетових переказів, і безпідставність автоматичного списання відсотків за рахунок тіла кредиту з 01 липня 2019 року, що призвело до його збільшення. Відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання клієнтом за договором визначено п.п. 4.15-4.19 п. 4 Розділу ІІ Умов, з якими відповідача ознайомлено, як наведено вище. ОСОБА_1 погодився на збільшення банком розміру відсоткової ставки у разі невнесення щомісячного мінімального платежу у повному обсязі, нарахування на залишок простроченої заборгованості штрафу через істотне порушення клієнтом зобов`язань, можливість вимоги щодо повернення всієї суми боргу у разі, якщо істотне порушення не буде усунуто протягом строку, зазначеного у п. 4.18. 
Суд погоджується з доводами позивача про те, що, ураховуючи погодження відповідача з тарифами банку, користування ОСОБА_1 кредитною карткою, переведення ним витрат у розстрочку та доведеність існуючого боргу за кредитом, відсутні правові підстави для звільнення відповідача від обов`язку повернути кошти за зобов`язанням.  
Ураховуючи наведене, апеляційний суд приходить висновку, що суд першої інстанції правильно визначив наявність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк». Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують і не дають підстав для скасування правильного по суті судового рішення, яке постановлено з дотриманням вимог закону.   
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, -   

                                    П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 11 квітня 2023 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуюча:                                                                    Н.В. Шитченко

         Судді:                                                                    Н.В. Висоцька

                                                                                       О.Є. Мамонова