Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2023 року                                                         м. Рівне
       
Суддя Рівненського апеляційного суду - Полюхович О.І.,
з участю:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника - Пасічника Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29 травня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.
З постанови суду слідує, що 30.04.2023 о 07:55 в м. Дубно по вул. Підборці, 142, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "BMW X5", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медичному закладі - відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова суду є незаконною та несправедливою. Вважає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, які спростовують і виключають в його діях склад адміністративного правопорушення. Вказує, що викладені поліцейськими у протоколі обставини не відповідають дійсності, оскільки в нього не було ознак алкогольного сп`яніння та також він не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі. Крім того, наголошує, що посвідчення водія він не отримував, тому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортним засобом до нього не може бути застосовано.
Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.
Заслухавши доводи  ОСОБА_1  та його захисника Пасічника Ю.В. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким дана правильна юридична оцінка.
Так, однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме:
- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проводився у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, від огляду ОСОБА_1 - відмовився (а.с.3);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 направлено до медичного закладу. Від проходження огляду відмовився (а.с.4);
- відео файлами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано відмова ОСОБА_1 від проходження встановленого огляду на місці та відмова від проходження огляду в медичному закладі (файл q242z час 02:40 ; 06:32).
Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування. 
Суд також критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, оскільки в матеріалах справи наявні відеофайли з нагрудних камер працівників поліції, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження встановленого огляду на місці та відмова від проходження огляду в медичному закладі (файл q242z час 02:40; 06:32).
Доводи апеляційної скарги з приводу неможливості позбавити права керування транспортним засобом ОСОБА_1 , так як у останнього відсутнє право на керування транспортними засобами, не заслуговують на увагу, оскільки згідно довідки ВАП УПП в Рівненській області від 25.05.2023 року посвідчення водію ОСОБА_1 видавалося 03.01.2007 року, серія НОМЕР_2 (а.с. 25).
Апеляційний суд зазначає, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції, передбаченої за ч.1 ст.130 КУпАП є також превентивним заходом повторного вчинення вищевказаного адміністративного правопорушення в майбутньому.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто, а отже постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29 травня 2023 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Рівненського апеляційного суду                         О.І. Полюхович