ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/8472/23	Головуючий у 1-й інстанції Кунцьо С.В. 	
Провадження № 33/817/360/23 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності,   ОСОБА_1 , адвоката Вальчук М.М 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Як визнав суд, ОСОБА_1 06 травня 2023 року о 22.58 год. в м. Тернополі по вул. Руська, керував транспортним засобом марки «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alсotest Drager 6810» прилад №ARBL-0894 (повірка дійсна до 28.12.2023 р.) та в медичному закладі КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР ОСОБА_1 категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. 
       В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вважає постанову суду першої інстанції необ`єктивною, незаконною і необґрунтованою, ухваленою з істотним порушенням норм процесуального права, та неправильним застосуванням норм матеріального права.
       В обґрунтування своїх доводів зазначає, що вини у вчиненні правопорушення він не визнає, оскільки не був зупинений працівниками поліції на належних підставах, в матеріалах справи відсутня інформація про керування ним транспортним засобом саме 06.05.2023 о 22 год. 58 хв.
       Вказує, що зважаючи на те, що транспортний засіб «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , зупинено працівниками поліції без належних на те підстав, та не повідомлено про причину зупинки, всупереч положенням ст.35 ЗУ “Про національну Поліцію”, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №039758 від 06.05.2023, складений за ч.1 ст.130 КУпАП за наслідком такої зупинки, як і всі інші докази, вказані у протоколі, є недопустимими доказами.
       Звертає увагу суду, що в матеріалах справи наявний відеозапис про рух транспортного засобу, але він датований 10.05.2023 без зазначення години (згідно протоколу подія відбулась 06.05.2023), а від так, такий доказ не може бути належним та допустимим.
       Щодо рапорту працівника поліції, який наявний в матеріалах справи, то апелянт зазначає, що поліцейський є зацікавленою особою, а тому його рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення.
       Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
       Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адмінстративної відповідальності, адвоката Вальчук М.М., яка повністю підтримала подану нею апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.06.2023 року відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.
       Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №039758 від 06 травня 2023 року, громадянин ОСОБА_1 06 травня 2023 року о 22.58 год. в м. Тернополі по вул. Руська, керував транспортним засобом марки «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alсotest Drager 6810» прилад №ARBL-0894 (повірка дійсна до 28.12.2023 р.) та в медичному закладі КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР ОСОБА_1 категорично відмовився
       В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. 
       Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.
       Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.
       Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
       Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.
       Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, який міститься в матеріалах справи встановлено, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку із отриманням на лінію 102 повідомлення про те, що в м. Тернополі по вул. Руській керуючи транспортним засобом «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався із порушенням ПДР України та водій якого, ймовірно, перебуває в стані алкогольного сп`яніння. (video_2023-05-10_10-56-19).
       Вказане повідомлення зафіксовано рапортом працівника поліції, в якому зазначено конкретну особу, яка повідомила про факт порушення правил дорожнього руху водієм транспортного засобу “Рено Дастер” темно синього кольору, номерний знак НОМЕР_1 , та зазначила маршрут вказаного транспортного засобу.
       В подальшому, реагуючи на дане повідомлення, екіпаж патрульної поліції “Юпітер-0152” після зупинки транспортного марки «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , було встановлено, що у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координація рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння безпосередньо на місці, від чого ОСОБА_1 відмовився і йому було запропоновано пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 також відмовився. (відеозапис з нагрудних камер поліцейських export-6rfny)                
       Дані обставини стверджуються витягом з ІПНН України від 09.05.2023 (електронний рапорт ЄО №2305 від 06.05.2023). ( а. с. 6)
       Суд враховує, що рапорт поліцейських за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.
       Відповідно до п.3 ч.1 ст.35 Закону України “Про національну Поліцію” поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.
        Таким чином, стверджувати про незаконність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , як про це зазначає сторона захисту в апеляційній скарзі, апеляційний суд підстав не вбачає.
       Доводи апеляційної скарги в частині визнання відеозапису руху транспортного засобу (відеофайл: video_2023-05-10_10-56-19) неналежним та недопустимим доказом у дані справі, апеляційний суд вважає неспроможними та погоджується із висновками суду першої інстанції, що даний відеозапис узгоджується із іншими відеозаписами, які здійснювались нагрудною камерою працівника поліції, а тому не викликають сумніву щодо його належності та допустимості, як доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.        Крім цього, судом вірно враховано, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містить посилання про його долучення до матеріалів справи, а також даний відеозапис відображає повно та реальну інформацію щодо обставин справи.
       Твердження захисника про те, що його підзахисний ОСОБА_1 не керував траспортним засобом «Renault Duster», д. н. з. НОМЕР_1 , спростовуються переглянутими відеозаписами. Так, як вбачається із відеозаписів, що саме ОСОБА_1 був водієм вказано автомобіля, оскільки саме він знаходився за кермом транспортного засобу, у якого був увімкнений двигун. На прохання оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дзяйла, вимкнути двигун до приїзду патрульної поліції, ОСОБА_1 погодився.
       При цьому, ОСОБА_1 вказував працівникам поліції, що саме він керував транспортним засобом, зокрема повідомивши працівників поліції, що він повернув до сюди, до “Файного” після чого його зупинили, при цьому останній протягом всього часу будь-яких пояснень про те, що транспортним засобом керувала інша особа, поліцейським не повідомляв, не вбачається таких обставин і з матеріалів справи.
       Таким чином, заперечення стороною захисту факту керування транспортним засобом розцінюються апеляційним судом як обраний спосіб захисту з метою уникнення від відповідальності. 
       Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення вчиненого ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП та приписами Інструкції “Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.
Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
       Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.
       Інші доводи апеляційної скарги в цілому повторюють доводи клопотання про закриття провадження у справі, які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.
       Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним. 
       Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено. 
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.
       З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 

       Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя