ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року 
м. Київ

справа № 580/1983/20
провадження № К/9901/30747/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єзерова А.А., 
суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області 
на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.07.2020 (головуючий суддя Трофімова Л.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020 (колегія суддів у складі головуючого судді Степанюка А.Г., суддів Губської Л.В., Епель О.В.)
у справі № 580/1983/20 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області 
про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії.
I. РУХ СПРАВИ
1. 09.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській обласні щодо незарахування до стажу роботи, що дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці періодів: 2 роки, 01 місяць, 21 день служби в Радянській Армії з 05.05.1974 до 24.06.1976; 1 рік 11 місяців половини строку стаціонарного навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф. Є. Дзержинського з 01.09.1976 до 01.07.1980; 2 роки стажу роботи в галузі права у Черкаській обласній колегії адвокатів, адвокат з 25.08.1988 до 05.02.1993; 7 років 11 місяців 8 днів проходження служби на посаді слідчого, начальника слідчого відділення Звенигородського РВ ВС УМВС в Черкаській області з 16.09.1980 до 24.08.1988; 2 роки 10 місяців 01 день служби в Збройних Силах України під час мобілізації в особливий період з 28.08.2014 до 29.09.2015. З 28.08.2014 до 12.10.2014 та з 12.12.2014 до 14.01.2015 без застосування коефіцієнта в 3-х кратному розмірі, що складає 2 місяці 16 днів та безпосередньої участі в АТО з 12.10.2014 до 12.12.2014, з 14.01.2015 до 29.09.2015 із застосуванням коефіцієнта 3, що складає 2 роки 7 місяців 15 днів; 27 років 05 місяців 16 днів періоду роботи па посаді судді, заступника голови Звенигородського районного суду, голови Звенигородського районного суду Черкаської області з 05.02.1995 до 21.05.2020;
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з прийняття рішення від 05.06.2020 № 971090155022 щодо перерахунку, починаючи з 26.05.2020, раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 , із розрахунку загального проценту пенсії від заробітку 62 % суддівської винагороди;
- зобов`язати Головне управління Пенсійною фонду України в Черкаській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці періодів роботи: 2 роки, 01 місяць, 21 день служби в Радянській Армії з 05.05.1974 до 24.06.1976; 1 рік 11 місяців половини строку стаціонарного навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Є.  Дзержинського з 01.09.1976 до 01.07.1980; 2 роки стажу роботи в галузі права у Черкаській обласній колегії адвокатів, адвокат з 25.08.1988 до 05.02.1993; 7 років 11 місяців 8 днів проходження служби на посаді слідчого, начальника слідчого відділення Звенигородського РВ ВС УМВС в Черкаській області з 16.09.1980 до 24.08.1988; 2 роки 10 місяців 01 день служби в Збройних Силах України під час мобілізації в особливий період з 28.08.2014 до 24.09.2015. З 28.08.2014 до 12.10.2014 та з 12.12.2014 до 14.01.2015 без застосування коефіцієнта в 3-х кратному розмірі, що складає 2  місяці 16 днів та безпосередня участь в АТО з 12.10.2014 до 12.12.2014, з 14.01.2015 до 29.09.2015 із застосуванням коефіцієнта 3, що складає 2 роки 7 місяців 15 днів; 27 років 05  місяців 16 днів періоду роботи па посаді судді, заступника голови Звенигородського районного суду, голови Звенигородського районного суду Черкаської області з 05.02.1995 до 21.05.2020 включно;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаський області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 % грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 22.05.2020, з урахуванням раніше виплачених сум.
2. Черкаський окружний адміністративний суд рішенням від 16.07.2020 (беручи до уваги також й ухвалу цього ж суду від 29.07.2020 про виправлення описок) позов ОСОБА_1 задовольнив частково, внаслідок чого суд:
- визнав неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській обласні щодо не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці періодів: служби в Радянській Армії з 05.05.1974 до 24.06.1976; половини строку стаціонарного навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф. Є. Дзержинського з 01.09.1976 до 01.07.1980; 2 роки роботи в галузі права у Черкаській обласній колегії адвокатів; строк проходження служби на посаді слідчого, начальника слідчого відділення Звенигородського РВ ВС УМВС в Черкаській області з 16.09.1980 до 24.08.1988,
- визнав неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо призначення, починаючи з 26.05.2020 ОСОБА_1 , довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку загального проценту пенсії від заробітку 62 % суддівської винагороди,
- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаський області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення довічного грошового утримання судді у відставці від 26.05.2020 з урахуванням висновків судового рішення.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.
3. Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене рішення суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову повністю. Відповідач також не погодився з означеним рішенням і подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати відповідне рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову ОСОБА_1 в позові повністю.
4. Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 07.10.2020 (з урахуванням ухвали про виправлення описки) апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишив без задоволення, натомість апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково, відповідно до чого суд:
А) Скасував рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.07.2020 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про:
1. визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській обласні щодо не зарахування до стажу роботи, що дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці періодів: 2 роки 10 місяців 01 день служби в Збройних Силах України під час мобілізації в особливий період з 28.08.2014 до 29.09.2015, з 28.08.2014 до 12.10.2014 та з 12.12.2014 до 14.01.2015 без застосування коефіцієнта в 3-х кратному розмірі, що складає 2 місяці 16 днів та безпосередньої участі в АТО з 12.10.2014 до 12.12.2014, з 14.01.2015 до 29.09.2015 із застосуванням коефіцієнта 3, що складає 2 роки 7  місяців 15 днів;
2. зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці періодів: 2 роки 10 місяців 01 день служби в Збройних Силах України під час мобілізації в особливий період з 28.08.2014 до 24.09.2015, з 28.08.2014 до 12.10.2014 та з 12.12.2014 до 14.01.2015 без застосування коефіцієнта в 3-х кратному розмірі, що складає 2  місяці 16 днів та безпосередня участь в АТО з 12.10.2014 до 12.12.2014, з 14.01.2015 до 29.09.2015 із застосуванням коефіцієнта 3, що складає 2 роки 7 місяців 15 днів;
3. частково задоволених позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаський області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення довічного грошового утримання судді у відставці від 26.05.2020 з урахуванням висновків судового рішення.
Б) Ухвалив в зазначених частинах нове рішення, яким позовні вимоги задовольнив частково, внаслідок чого суд:
1. Визнав неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці, періоду служби в Збройних Силах України під час мобілізації в особливий період з 28.08.2014 по 29.09.2015 тривалістю 1 рік 1 місяць 2 дні.
2. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці, періоду служби в Збройних Силах України під час мобілізації в особливий період з 28.08.2014 по 29.09.2015 тривалістю 1 рік 1 місяць 2 дні.
3. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 призначення, перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, починаючи з 26.05.2020, з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.07.2020 залишив без змін.
5. Не погодившись з такими судовими рішеннями, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції й ухвалити нове судове рішення про відмову ОСОБА_1 в позові повністю.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Черкаської обласної ради народних депутатів від 05.02.1993 року № 13-21 обрано народним суддею Звенигородського районного суду ОСОБА_1.
7. Згідно наказу управління юстиції Черкаської обласної державної адміністрації від 09.02.1993 року № 18-Л ОСОБА_1 вважається обраним народним суддею Звенигородського районного (міського) народного суду Черкаської області/
8. Постановою Верховної Ради України від 15.05.2003 № 809-ІV ОСОБА_1 обрано безстроково на посаду судді місцевого Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 .
9. Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 встановлено:
- запис № 3 з 03.05.1974 до 24.06.1976 - служба в радянській армії;
- запис № 4, 5 з 01.09.1976 до 01.07.1980 - навчання в Харківському юридичному інституті ім.  Ф.Є. Дзержинського за денною формою;
- запис № 7, 8 з 25.08.1988 до 05.02.1993 - зарахований членом Черкаської обласної колегії адвокатів;
- запис № 9 від 05.02.1993 - обраний народним суддею Звенигородського районного народного суду;
- запис № 11 від 28.04.1993 - прийняв присягу судді;
- запис 15 з 15.05.2003 обраний суддею Звенигородського районного суду безстроково;
- запис 24 з 21.05.2020 - відрахований зі штату Звенигородського районного суду Черкаської області на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 21.05.2020 №1465/0/15-20.
10. Згідно послужного списку ОСОБА_1 останній проходив службу на посаді слідчого, начальника слідчого відділення Звенигородського РВ ВС УМВС в Черкаській області з 16.09.1980 до 24.08.1988.
11. Крім того, відповідно до довідки від 10.03.2020 № ФЕС/247 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах України під час мобілізації в особливий період з 28.08.2014 до 29.09.2015; брав участь у антитерористичній операції з 12.10.2014 до 12.12.2014, з 14.01.2015 до 29.09.2015.
12. При цьому матеріали справи свідчать, що наказом Звенигородського районного суду Черкаської області від 28.08.2014 № 12-0 припинено тимчасово виконання обов`язків судді, голови Звенигородського районного суду ОСОБА_1 на період військової служби у зв`язку з мобілізацією з 28.08.2014 року із збереженням місця роботи, займаної посади і середнього заробітку на період служби, але не більше року .
13. Відповідно до розрахунку стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що складається на день видання наказу про відрахування судді зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку, стаж всього становить 44 роки 1 місяць 16 днів - розрахунок надано за підписами голови Звенигородського районного суду ОСОБА_2 та керівника апарату суду ОСОБА_3 .
14. Згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області від 26.05.2020 року №04-1007/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці враховано: посадовий оклад - 63 060,00 грн і доплата за вислугу років - 80% у сумі 50 448,00 грн, доплата за перебування на адміністративній посаді в суді - 10 % у сумі 6 306,00 грн.
15. Судом першої інстанції також встановлено, що 26.05.2020 ОСОБА_1 до ГУ ПФ в Черкаській області подано документи для призначення довічного грошового утримання судді у відставці.
16. Із змісту протоколу щодо призначення пенсії від 04.06.2020 року вбачається, що Відповідачем здійснено призначення Позивачу довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку спеціального стажу 26 років 2 місяці 16 днів з 26.05.2020 у розмірі 62  % від заробітку
17. Вважаючи, що відповідачем не в повній мірі враховано його спеціальний стаж, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
18. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходячи з системного аналізу приписів ст. 58, 126 Конституції України, а також Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Законом України «Про Вищий антикорупційний суд», а також ряду рішень Конституційного Суду України, п. 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 43 Закону України «Про статус суддів», ст. 3 Закону України «Про правонаступництво України», і практики Верховного Суду, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість відмови ГУ ПФ в Черкаській області у призначенні ОСОБА_1 довічного грошового утримання у розмірі 90% виходячи зі стажу роботи, що дає право судді та відставку, оскільки періоди строкової служби в армії, половина строку навчання, адвокатська діяльність та робота на посадах слідчого повинні зараховуватися до стажу роботи судді, який дає право на відставку.
19. Апеляційний суд окремо зазначив, що суд першої інстанції, обираючи спосіб захисту порушених прав шляхом покладення на ГУ ПФ в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення довічного грошового утримання судді у відставці від 26.05.2020 з урахуванням висновків судового рішення, не врахував, що територіальним органом Пенсійного фонду України вже було розглянуті подані особою документи та за їх наслідками прийнято рішення про призначення пенсії з урахуванням стажу і у розмірі, з якими не погодився позивач.
20. Апеляційний суд дійшов висновку, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав ОСОБА_1 , є зобов`язання ГУ ПФ в Черкаській області здійснити останньому призначення, перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, починаючи з 26.05.2020, з урахуванням раніше виплачених сум.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
21. У своїй касаційній скарзі позивач наголошує, що:
- суди першої та апеляційної інстанцій під час ухвалення оскаржених ним судових рішень не взяли до уваги правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №9901/2/19;
- суди застосували до спірних правовідносин законодавство, яке почало діяти вже після обрання позивача суддею, що є безпідставним.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
22. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з такого.
23. На момент звільнення позивача з посади судді у відставку спірні правовідносини були врегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII (далі - Закон №1402-VIІІ), який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.
24. Відповідно до ч. 1 ст. 116 Закону №1402-VIІІ суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.
25. Згідно ст. 137 вказаного Закону до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
26. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
27. У свою чергу, абз. 4 п. 34 Прикінцевих і перехідних положень Закону 1402-VIІІ передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
28. Колегія суддів звертає увагу, що доводи заявника касаційної скарги щодо того, що суди не взяли до уваги правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №9901/2/19 та про те, що суди безпідставно застосували до спірних правовідносин законодавство, яке почало діяти вже після обрання позивача суддею, дублюють позицію відповідача, викладену в апеляційній скарзі.
29.          Оцінюючи наведені в касаційній скарзі доводи, Суд виходить з того, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. 
30.          Так, судами вірно зазначено, що позиція щодо необхідності зарахування половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах до спеціального стажу суддів викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №9901/2/19 та від 03.09.2020 у справі № 9901/521/19. 
31.          Правова позиція щодо необхідності зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду проходження строкової військової служби узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеного у постановах від 06.03.2018 у справі № 08/6953/17, від 19.06.2018 у справі №243/4458/17 та від 24.03.2020 у справі № 559/512/17.
32.          Зазначаючи, про застосування судами попередніх інстанцій нерелевантного законодавства, відповідач жодним чином зазначені правові висновки не спростовує, хоча вони і зроблені на підставі, серед іншого, аналізу норм Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI, Закону України від 15.12.1992 № 2862-ХІІ «Про статус суддів» та інших нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини.
33.          Щодо висновку апеляційного суду про те, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав ОСОБА_1 , є зобов`язання ГУ ПФ в Черкаській області здійснити останньому призначення, перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, починаючи з 26.05.2020, з урахуванням раніше виплачених сум, то колегія суддів вважає такий висновок правильним, оскільки всі спірні питання, що виникли в процесі розгляду заяви позивача від 26.05.2020 розв`язані в межах цього судового спору.
34.          В цілому, відповідач не ставить під сумнів періоди служби, роботи позивача чи навчання, а лише зазначає, що він не має визначеного законом права на включення таких періодів (зазначені в описовій частині цього судового рішення) до його спеціального стажу. Таке твердження відповідача спростовується наведеними вище правовими висновками Верховного Суду в інших справі.
35.          Жодних нових аргументів, які б спростовували наведені вище висновки судів, у касаційній скарзі не зазначено. 
36.          Відповідно до ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.
37. Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
38. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
39. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
40. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову.
41. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову. Доводи касаційної скарги ґрунтуються на невірному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права.
42. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції.
43. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
44. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 350, 356 КАС України, Суд -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі № 580/1983/20 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров
Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук
Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб