ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 622/35/22  Номер провадження 22-ц/814/2984/23	Головуючий у 1-й інстанції  Петренко Л.Є.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Одринської Т.В.,
суддів Абрамова П.С., Пікуля В.П., 
за участю секретаря Сальної Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" 
на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 18 січня 2023 року,
       В С Т А Н О В И В :
У січні 2022 року представник АТ КБ ПриватБанк звернувся до Золочівського районного суду Харківської області із вказаним позовом, в якому прохав стягнути з відповідача заборгованість спадкодавця за кредитним договором б/н від 13.07.2018 у загальній сумі 13096,56 грн., а також судовий збір. 
В обгрунтування позовних вимог позивач вказував, що ОСОБА_2 на підставі заяви-анкети без номера від 13.07.2018 отримав у позивача кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. При підписанні заяви відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, тобто був обізнаний з умовами кредитування.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Станом на день смерті боржника утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором на загальну суму 13096,56 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредита 6770,71 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 496,93 грн. та заборгованості за відсотками на підставі ст.625 ЦК України, які позивач просить стягнути з відповідача, яка на підставі ч.3 ст.1268 ЦК є спадкоємицею померлого, оскільки на день смерті була зареєстрована за однією адресою із померлим ОСОБА_2 , що підтверджується копіями паспортів. 
Також вказано, що 01.07.2021 банком було направлено претензію кредитора до Золочівської державної нотаріальної контори, а 13.07.2021 отримана відповідь. 07.09.2021 до спадкоємця направлено лист-претензію, але ніяких дій не було виконано, що змусило позивача звернутися із вказаним позовом.
Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 18 січня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до   ОСОБА_1 про стягнення заборгованості спадкодавця.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не надано відомості про коло спадкоємців померлого, а також відомості про обсяг та вартість спадкового майна, а також не встановлено отримання спадкового майна відповідачем.
Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив АТ КБ «ПриватБанк», прохало рішення Диканського районного суду Полтавської області від 18 січня 2023 року скасувати та ухвали нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що жодних доказів того, що відповідачка не мешкала разом з позичальником за адресою своєї реєстрації на момент відкриття спадщини матеріали справи не містять.
Банк вважає, що саме реєстрація спадкоємців за місцем проживання спадкодавця на час смерті спадкодавця свідчить про «автоматичне прийняття спадкоємцем спадщини».
Вказував, що судом першої інстанції не було встановлено яке саме спадкове майно (рухоме чи нерухоме) залишилося після смерті померлого позичальника, його вартість, та чи покриває вартість спадкового майна розмір заборгованості спадкодавця, справу з нотаріальної контори не витребовував.
Зазначав, що АТ КБ "ПРИВАТБАНК", як кредитор спадкодавця, самостійно не має можливості встановити обсяг майнових прав, що увійшли до складу спадщини, оцінити їх в грошовому еквіваленті, тому при встановленні факту відсутності такої інформації, для повного і всебічного з`ясування обставин справи, суд повинен був самостійно встановити дану інформацію.
Також зазначав, що відповідачка не надала належних доказів, що розмір спадкового майна є меншим, ніж заборгованість спадкодавця по кредиту, а саме витягів рухомого та нерухомого майна якими можна було підтвердити факт відсутності майна за позичальником, не подала до нотаріальної контори заяв про відмову від спадщини.
Вважає, що на відповідачці лежить обов`язок щодо відшкодування боргу спадкодавця в повному обсязі.

Відзив до суду апеляційної інстанції не надходив.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_2 звернувся до АТ «Приват-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-Заяву №б/н від 13.07.2018 року, про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, згідно якої отримав картку НОМЕР_1 зі строком дії - 05/22.
Вказана заява містить анкетні дані ОСОБА_2 , проте умов про бажання отримати кредитну кошти, їх розмір та умови надання вказана заява не містить.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що згідно Умов та правил надання банківських послуг розміщених на сайті http://privatbank.ua/ та Тарифів користування кредитною карткою, позичальнику було встановлено кредитний ліміт який збільшено до 1800 грн. Позивач вказує, що за домовленістю сторін проценти від простроченої суми заборгованості становлять для картки «Універсальна» - 86,4, для картки «Універсальна голд» - 84 %. 
При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, що саме цей Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ "Приват-Банк" та Тарифи розумів ОСОБА_2 , ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання ОСОБА_2 кредитної картки взагалі містили умови розміру позики, зокрема й умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та щодо сплати штрафів, у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках їх нарахування.
Тобто, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладення кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Наданий позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» , колегією суддів не приймаються до уваги оскільки у вказаному Витязі, зазначено чотири види кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна CONTRACN» «Універсальна GOLD» з різними відсотковими ставками. В той час як АТ «Приват-Банк» не надав суду доказів щодо типу виданої відповідачу кредитної картки. З наданих Банком документів не можливо встановити який продукт обрав ОСОБА_2 ..
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що позивачем не було доведено надання ОСОБА_2 кредитних коштів в заявленому позивачем розмірі, як і не було доведено правових підстав для нарахування, заявлених в позовній заяві, відсотків та штрафів, оскільки в анкеті - заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про розмір кредитних коштів, встановлення відповідальності у вигляді відсотків та штрафів за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а надані Умови та правила і Тарифіви, позичальником підписані не були.
Вказані обставини судом першої інстанції не досліджувалися.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1  ОСОБА_2 помер.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Дії, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, визначені у частинах третій і четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.
У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Встановлено, що листом від 17.06.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» направило до Золочівської державної нотаріальної контори претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України. Проте, в матеріалах справи відсутні відомості про зверенення спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за оформленням прав на спадщину. 
Оскільки, позивачем не було доведено що на час смерті ОСОБА_2 мав кредитні зобов`язання перед Банком в тому розмірі, як зазначено в позовній заяві, підстав для задоволення позову немає. 
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу АТ «Приват банк» слід задовольнити частково, рішення Диканського районного суду Полтавської області від 18 січня 2023 року, змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 -384 ЦПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" -задовольнити частково.
Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 18 січня 2023 року – змінити, в частині підстав відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити з підстав, викладених в мотивувальній частині цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 29.08.2023 року.

Головуючий                         Т.В. Одринська

Судді                 П.С. Абрамов

                                               В.П. Пікуль