Номер провадження: 33/813/1130/23
Справа № 522/8088/23 
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю. І. 
Доповідач Котелевський Р. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023 року                                                                 м. Одеса

       Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий – суддя Котелевський Р.І.,
за участю: 
секретаря судового засідання – Тьосової Я.В.,
захисника – Регульського Д.В., 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
потерпілого – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Регульського Д.В. на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.05.2023 року, щодо: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

оскарженою постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. та стягнуто судовий збір 536,80 грн. 
Згідно з оскарженою постановою, 15.04.2023 року, о 16:07 год., ОСОБА_1 за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 53, керуючи автомобілем «CHEVROLET CRUZE», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Велика Арнаутська в бік вул. Рішельєвська, в середній смузі, перестроюючись в порушення п.10.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306а, не уступив дорогу транспортному засобу, який рухався в попутному напрямку, в тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «HYUNDAI SONATA», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в лівій смузі в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Не погоджуючись з постановою судді захисник Регульський Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а матеріали адміністративної справи направити до Управління патрульної поліції в Одеській області для складання протоколу відносно особи винної у скоєнні ДТП (а.с.20-23).
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського апеляційного суду від 08.06.2023 року справу розподілено для розгляду головуючому судді Драгомерецькому М.М. (а.с.27).
12.06.2023 року постановою судді Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу, подану від імені адвоката Регульського Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.05.2023 року повернуто особі, яка її подала, у зв`язку із відсутністю електронного підпису апеляційної скарги, що унеможливлює ідентифікувати особу яка її подала (а.с.28-29).
13.06.2023 року, до Одеського апеляційного суду повторно надійшла апеляційна скарга захисника Регульського Д.В., в якій останній просить скасувати постанову, а матеріали адміністративної справи направити до Управління патрульної поліції в Одеській області для складання протоколу відносно особи винної у скоєнні ДТП (вх.№ЕП11940/23 від 15.06.2023 року).
Захисник вказує, що зіткнення транспортних засобів сталося, у зв`язку із порушенням водієм ОСОБА_2 вимог п.10.3 ПДР, який під час виконання перестоювання з тротуару на смугу руху, в якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , не надав перевагу останньому. 
Крім того, в апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на помилковість рішення апеляційного суду щодо повернення його первинної апеляційної скарги.
Автоматизованим розподілом судової справи між суддями Одеського апеляційного суду від 15.06.2023 року справу передано до розгляду головуючому судді Котелевському Р.І. 
В судовому засіданні захисник Регульський Д.В. змінив вимоги апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
Вивчивши матеріали адміністративної справи; заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу зі змінами та просили її задовольнити; думку потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; суд приходить до висновку про таке.
Що стосується доводів про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом встановлено таке.
Згідно положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.
Як вбачається з матеріалів судової справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 приймав участь в судовому засіданні суду першої інстанції, а копію постанови отримав 26.05.2023 року (а.с.19). 
Перша апеляційна скарга до апеляційного суду на постанову судді першої інстанції подана через електронну пошту Приморського районного суду м. Одеси 28.05.2023 року, а зареєстрована судом першої інстанції наступного робочого дня - 29.05.2023 року (а.с.20-25).
08.06.2023 року справа надійшла до апеляційного суду (а.с.26).
12.06.2023 року постановою судді Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу, подану адвокатом Регульським Д.В. повернуто адвокату, у зв`язку із відсутністю електронного підпису, що унеможливлює ідентифікувати особу яка її подала (а.с.28-29).
Копія вказаної постанови надіслана на адресу адвоката Регульського Д.В. (а.с.30).
13.06.2023 року, о 23:41 год., на електронну пошту апеляційного суду повторно надійшла апеляційна скарга захисника Регульського Д.В. в інтересах ОСОБА_1 , яка була зареєстрована 15.06.2023 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції апеляційного суду (вх.ЕП-11940/23). В скарзі захисник порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.
З урахуванням встановлених обставин, фактичне первинне подання апеляційної скарги 28.05.2023 року, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя. 
Що стосується доводів апеляційної скарги апелянта про незаконність оскарженої постанови, апеляційним судом встановлено таке.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм  процесуального права.
Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з вимогами ч.1 ст.8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно з вимогами ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Згідно п.24 постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертає увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, визначені статтями 247 і 280 КУпАП, з урахуванням положень ст.250 КУпАП. 
Однак, апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду не виконані наведені вище вимоги закону, оскільки суддя допустив неповноту судового розгляду, не дослідив належним чином докази по справі, прийшов до необґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.10.3 ПДР та безпідставно прийняв рішення про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
До такого висновку апеляційний суд приходить з огляду на таке.
З матеріалів судової справи вбачається, що інспектором патрульної поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 15.04.2023 року серії ААД №426815, відповідно до якого 15.04.2023 року, о 16:07 год., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «CHEVROLET CRUZE», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Велика Арнаутська, 53 в бік вул. Рішельєвська, в середній смузі, перестроюючись, в порушення п.10.3 Правил дорожнього руху України, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався в попутному напрямку, в тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «HYUNDAI SONATA», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в лівій смузі в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
В протоколі ОСОБА_1 виклав свої власноручні пояснення, в яких не погодився із складеним відносно нього протоколом (а.с.2). 
Згідно схеми місця ДТП від 15.04.2023 року зафіксовано розташування автомобіля «CHEVROLET CRUZE» номерний знак  НОМЕР_1  та автомобіля «HYUNDAI SONATA»  номерний знак НОМЕР_2 , після події дорожньо-транспортної пригоди, напрямки руху та місце зіткнення (а.с.3).    
Відповідно до схеми ДТП: автомобіль «CHEVROLET CRUZE», номерний знак НОМЕР_1 , отримав наступні механічні пошкодження водійської двері; автомобіль «HYUNDAI SONATA», номерний знак НОМЕР_2 , отримав пошкодження переднього правого крила. 
Апеляційний суд звертає увагу, що схему ДТП водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписали без будь-яких застережень чи зауважень, тобто погодившись з правильністю фактів та обставин, зафіксованих у схемі. 
Згідно долучених до матеріалів справи фотознімків вбачається розташування транспортних засобів та місце їх зіткнення на дорозі (а.с.10-15).
Водії  ОСОБА_1 та ОСОБА_2  в судовому засіданні апеляційного суду не заперечували, що зображення на вказаних фотознімках відповідають фактичним обставинам справи, зокрема розташуванню автомобілів після ДТП. 
В своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що рухався своєю смугою для руху на автомобілі «CHEVROLET CRUZE» номерний знак НОМЕР_1 , маючи намір перестроювання в ліву смугу, увімкнув лівий покажчик сигналу повороту, впевнившись, що нікого не має, продовжив рух. В цей час почав виїжджати припаркований автомобіль «HYUNDAI SONATA», та вдарив його автомобіль у ліву сторону (а.с.5). 
Відповідно до письмових пояснень іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 від 15.04.2023 року, останній вказав, що керуючи автомобілем, він виїхав з парковки в крайню ліву смугу, проїхав по ній близько 5-10 метрів, та побачив капот автомобіля, який в`їхав в праву передню арку його транспортного засобу. Він зрозумів, що сталася ДТП з автомобілем, який перестоювався в його смугу для руху (а.с.4).
В суді першої інстанції ОСОБА_1 заперечував свою винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, пояснивши, що дорожньо-транспортна пригода сталася в той час, коли він вже рухався у своїй смузі руху. На підтвердження своїх доводів останній надав суду відеозапис із камер відео спостереження.
Однак, на вказані обставини суддя місцевого суду уваги не звернув та не перевірив їх. 
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, мотивуючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 , суд послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №426815 від 15.04.2023 року, схему місця ДТП від 15.04.2023 року, письмові пояснення ОСОБА_2 та оглянутий в судовому засіданні відеозапис обставин події. Однак, на переконання апеляційного суду, місцевий суд не надав вказаним доказам належної правової оцінки.
Суддя місцевого суду, з урахуванням позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , щодо заперечення обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не вжив заходів щодо допиту в судовому засіданні іншого учасника ДТП – ОСОБА_2 , з метою підтвердження або спростування доводів ОСОБА_1 , викладених в його поясненнях, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, а також висловлених в судовому засіданні, та встановлення об`єктивних обставин справи. 
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду не були належним чином перевірені пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2  під час судового розгляду в сукупності з іншими доказами, що свідчить про неповноту судового розгляду та незабезпечення під час розгляду справи одного з базових принципів судочинства - безпосередності.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив суду, що 15.04.2023 року, о 16:07 год., він рухався по вул. Велика Арнаутська в м. Одесі, в середній смузі, увімкнув покажчик лівого повороту, та переконавшись, що на смузі ліворуч нікого не має, здійснив перестроювання ліворуч. Однак, раптово відчув удар в ліву сторону його автомобіля. Як далі виявилось зіткнення з його транспортним засобом допустив автомобіль «HYUNDAI SONATA» номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . 
ОСОБА_1 наголосив на тому, що маневр перестроювання з середньої смуги в ліву він розпочав здійснювати лише після того, як переконався, що ліва смуга вільна. Автомобіль ОСОБА_2 був припаркований на узбіччі. На момент його перестоювання, автомобілю ОСОБА_2 в лівій смузі, на яку він перестроювався, не було, та виїхав він раптово та не очікувано для нього. 
З матеріалів судової справи вбачається, що ОСОБА_1  під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також в суді першої інстанції давав аналогічні пояснення щодо причин дорожньо-транспортної пригоди (а.с.5, 17).
Інший учасник ДТП – водій ОСОБА_2 , в судовому засіданні апеляційного суду пояснив суду, що в означений вище день та час, керував автомобілем «HYUNDAI SONATA» номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Велика Арнаутська в м. Одесі, в крайній лівій смузі, та автомобіль «CHEVROLET CRUZE» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який перелаштовувався на його полосу, мабуть не помітив його та допустив зіткнення з його автомобілем. 
Разом з тим, ОСОБА_2 пояснив, що дійсно перед дорожньо-транспортною пригодою він стояв на узбіччі проїжджої частини, після чого виїхав на крайню ліву смугу та проїхав по ній близько 10-15 метрів. 
Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до схеми місця ДТП від 15.04.2023 року, встановлене місце зіткнення транспортних засобів візуально знаходиться в крайній лівій смузі.
В судовому засіданні апеляційного суду за клопотанням захисника, з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, судом досліджено відеозапис події ДТП наявний в матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Із вказаного відеозапису вбачається рух транспортних засобів «CHEVROLET CRUZE» номерний знак НОМЕР_1 та «HYUNDAI SONATA» номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Велика Артнаутська в м. Одесі та момент ДТП. 
При перегляді вказаного відеозапису встановлено, що до виниклої дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «HYUNDAI SONATA» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 був припаркований на узбіччі зліва, та здійснював посадку пасажира, тобто спочатку перебував в нерухомому стані. Автомобіль «CHEVROLET CRUZE» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , рухався в середній смузі для руху, та здійснював маневр перестроювання в ліву смугу. 
Із відеозапису вбачається, що на момент розпочатого водієм ОСОБА_1 маневру перестроювання ліворуч, автомобіль «HYUNDAI SONATA» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 ще не рухався в крайній лівій смузі для руху, на яку перестоювався ОСОБА_1 , а лише був припаркованим на узбіччі проїжджої частини, після чого раптово виїхав на дорогу, де сталося зіткнення із автомобілем «CHEVROLET CRUZE» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .
Апеляційним судом встановлено, що виїзд автомобілю «HYUNDAI SONATA» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 з узбіччя на проїжджу частину відбувся раптово, відповідно інші учасники дорожнього руху, зокрема ОСОБА_1 , були позбавлені можливості передбачити вказані несподівані дії ОСОБА_2 . 
Також важливим моментом апеляційний суд визнає той факт, що автомобіль останнього проїхав всього кілька метрів, виїхав на проїжджу частину лише частково та відразу сталося зіткнення з автомобілем «CHEVROLET CRUZE» номерний знак НОМЕР_1 .
Покази ОСОБА_2 про те, що після виїзду на проїжджу частину він проїхав в крайній лівій смузі близько 10-15 метрів апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки вони спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом. 
Із викладеного також вбачається, що судом першої інстанції фактично навіть не було встановлено дійсне місце розташування транспортних засобів на проїжджій частині як на момент дорожньо-транспортної пригоди, так і перед цим. Зокрема суд першої інстанції не врахував, що автомобіль «HYUNDAI SONATA», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 спочатку перебував на узбіччі в нерухомому стані, а також те, що на момент перестроювання автомобілю «CHEVROLET CRUZE», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , автомобіль «HYUNDAI SONATA» ще не рухався в попутному напрямку, в тій смузі, на яку мав намір перестроїтися ОСОБА_1 . 
Під час перегляду відеозапису події водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не заперечували, що на ньому зображено саме автомобілі під їх керуванням та за обставин виниклої ДТП. 
За таких обставин, з урахуванням сукупності досліджених судом доказів, зокрема: письмових пояснень ОСОБА_1 , долучених до матеріалів справи про адміністративне правопорушення: письмових пояснень іншого учасника ДТП –  ОСОБА_2 ; протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №426815 від 15.04.2023 року (а.п.1); схеми місця ДТП від 15.04.2023 року (а.п.3);  фотознімків (а.с.10-15), відеозапису, на якому зафіксовані обставини ДТП (а.п. 9); а також показань учасників події ДТП, апеляційний суд приходить до висновку про те, що факт порушення ОСОБА_1 п.10.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, а саме те, що він, керуючи автомобілем «CHEVROLET CRUZE», номерний знак  НОМЕР_1 , перестроюючись не надав дорогу транспортному засобу, який рухався в попутному напрямку, в тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «HYUNDAI SONATA», номерний знак  НОМЕР_2 , під керуванням  ОСОБА_2 , який рухався в лівій смузі в попутному напрямку, не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Оцінюючи обставини даної справи, апеляційний суд вважає, що в даному випадку, підлягає дослідженню питання наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1  обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, – причинного зв`язку між його діями щодо недотримання правил безпеки дорожнього руху, якщо такі мали місце, та наслідків ДТП – отримання транспортними засобами механічних пошкоджень.
Апеляційний суд звертає увагу, що вказане питання неодноразово висвітлювалося в рішеннях суду касаційної інстанції. 
Зокрема, у постанові Верховного Суду від 20.11.2014 року (справа №5-18кс14) зазначено, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами ст.286 КК України, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.
На таку особливість у правозастосуванні орієнтує і Пленум ВС у постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14. 
У п.7 вказаної Постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також, чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.
Як убачається з оскарженої постанови, суд першої інстанції дійшов висновку  про порушення ОСОБА_1  вимог п.10.3 ПДР, визнавши, що його дії перебувають у причинному зв`язку з суспільно небезпечними наслідками, але такий висновок визнається апеляційним судом помилковим, оскільки місцевий суд не надав належної юридичної оцінки діям водія ОСОБА_2 .
В даному випадку судом першої інстанції не враховані положення п.1.4 ПДР, згідно з якими кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці правила. 
Отже, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «CHEVROLET CRUZE», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Велика Арнаутська в м. Одесі, здійснюючи рух в середній смузі для руху, виконуючи маневр перестроювання ліворуч, був вправі розраховувати, що водій автомобіля «HYUNDAI SONATA», номерний знак НОМЕР_2 , який спочатку був припаркований на узбіччі проїжджої частини, також буде виконувати вимоги ПДР, дотримуючись правил щодо початку руху, зміни напрямку руху транспортного засобу та виїзду на проїжджу частину. 
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, досліджені апеляційним судом докази вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
З урахуванням встановлених апеляційним судом обставини та положень п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, 
    
постановив:

Клопотання захисника Регульського Д.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження – задовольнити. 
Апеляційну скаргу зі змінами захисника Регульського Д.В. – задовольнити. 
Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.05.2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський