ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2023 року
м. Київ
Справа № 225/8703/19
Номер провадження в апеляційному суді 11-кп/803/327/23
Провадження № 51 - 2359 км 23
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:            

головуючого                       ОСОБА_1 ,     
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
за участю: 
секретаря судового засідання                           ОСОБА_4 , 
прокурора                                                                ОСОБА_5 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019050220000361 від 01 квітня 2019 року, щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Старомихайлівки Мар`їнського району Донецької області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
за ст. 158-1 ч. 2, ст. 158-2 ч. 2 КК України,
за касаційною скаргою заступника керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 26 травня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року щодо ОСОБА_6 .
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 26 травня 2021 року ОСОБА_6 засуджено:
- за ст. 158-1 ч. 2 КК України в редакції Закону від 22 листопада 2018 року 
№ 2617-VIIІ до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади у виборчих комісіях та займатися проведенням виборів на строк 2 роки;
- за ст. 158-2 ч. 2 КК України в редакції Закону від 01 грудня 2005 року № 3169-ІV до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади у виборчих комісіях та займатися проведенням виборів на строк 2 роки.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади у виборчих комісіях та займатися проведенням виборів на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та покладено на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 14 310 гривень за проведення судових експертиз.
Прийнято рішення щодо речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватою і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за наступних обставин.
31 березня 2019 року під час проведення чергових виборів Президента України ОСОБА_6 , будучи членом звичайної дільничної виборчої комісії № 140704 територіального виборчого округу № 52, перебувала на своєму тимчасовому робочому місці за адресою: Донецька область, м. Торецьк, пров. 3-Травневий, 54, та виконувала обов`язки щодо організації проведення голосування, а саме відповідала за встановлення особи виборця та його наявності у списку виборців. Протягом роботи виборчої дільниці з 08 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, у невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_6 , діючи умисно, з порушенням виборчого законодавства, скориставшись тимчасовою відсутністю іншого члена дільничної виборчої комісії ОСОБА_8 , яка разом з нею відповідала за проведення голосування виборців, надала можливість проголосувати, передавши виборчий бюлетень невстановленій в ході досудового розслідування особі, яка не мала права його отримувати. При цьому ОСОБА_6 надала можливість даній особі в уточненому списку виборців у колонці «підпис виборця за отримання виборчого бюлетеня» у графі № 738 проставити підпис за виборця ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у вказаний період перебував за кордоном, достовірно знаючи про неможливість його явки на виборчу дільницю, та надала можливість невстановленій в ході досудового розслідування особі в контрольному талоні виборчого бюлетеня поставити свій підпис в графі «Підпис виборця, який отримує виборчий бюлетень» замість ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_6 у цьому ж контрольному талоні виборчого бюлетеня у графі 
«Номер, за яким виборця внесено до списку виборця на виборчій дільниці» проставила № 738, далі у графі «прізвище, ініціали члена дільничної виборчої комісії, який видає бюлетень» особисто проставила рукописний запис зі своїм прізвищем та ініціалами і у графі «Підпис члена дільничної виборчої комісії, який видає виборчий бюлетень» особисто поставила свій підпис. У подальшому вказаний виборчий бюлетень при підрахунку голосів було враховано як проголосований належним чином за одного з кандидатів на пост Президента України.
Крім того, 31 березня 2019 року приблизно 18 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись за виборчим столом № 6 в приміщенні для голосування звичайної виборчої дільниці № 140704 виборчого округу № 52, за адресою: Донецька область, м. Торецьк, пров. 3-Травневий, 54, побачивши, що за її діями ніхто не спостерігає, керуючись особистими мотивами та симпатією до одного з кандидатів на посаду Президента України, діючи повторно, скориставшись тим, що спостерігачі та інші члени комісії займались виборчим процесом, взяла зі свого столу № 6 невикористані виборчі бюлетені у кількості 43 одиниць, поклала їх під одяг та винесла з приміщення, де проходило голосування, тим самим приховала їх. 
Після цього ОСОБА_6 , діючи умисно, власноруч відірвала контрольні талони від 43 невикористаних виборчих бюлетенів та власноруч проставила відмітки кульковою ручкою у квадраті навпроти кандидата в Президенти України 
ОСОБА_10 на кожному з бюлетенів, тим самим пошкодила їх. У подальшому приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, поклала пошкоджені виборчі бюлетені до стопки з іншими невикористаними виборчими бюлетенями, після чого завірила іншого члена звичайної дільничної виборчої комісії ОСОБА_8 , що всі невикористані виборчі бюлетені знаходяться на столі, не надавши останній можливості їх оглянути та перерахувати. На початку підрахунку голосів виборців ОСОБА_6 , маючи намір приховати пошкодження нею частини виборчих бюлетенів, піднесла до стола, де проходив підрахунок голосів, всі невикористанні виборчі бюлетені з виборчого стола № 6, серед яких знаходились пошкодженні нею 43 виборчі бюлетені для голосування, які ОСОБА_6 приховувала та намагалась здати їх всі як невикористані в ході виборчого процесу виборчі бюлетені, однак була викрита іншими членами дільничної виборчої комісії. При підрахунку голосів виборців вказані пошкоджені 43 виборчих бюлетеня разом з іншими виборчими бюлетенями визнані недійними.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року зазначений вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишено без зміни, а апеляційну скаргу її захисника - адвоката ОСОБА_11 - без задоволення.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначення покарання, знизити додаткове покарання за ст. 158-2 ч. 2 КК України в редакції Закону від 01 грудня 2005 року № 3169-ІV до 1 року позбавлення права обіймати посади у виборчих комісіях та займатися проведенням виборів, вважати 
ОСОБА_6 засудженою: 
- за ст. 158-2 ч. 2 КК України в редакції Закону від 
01 грудня 2005 року № 3169-ІV до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади у виборчих комісіях та займатися проведенням виборів на строк 1 рік; - за ст. 158-1 ч. 2 КК України в редакції Закону від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIІ до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади у виборчих комісіях та займатися проведенням виборів на строк 2 роки. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади у виборчих комісіях та займатися проведенням виборів на строк 2 роки, на підставі 
ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік, у решті судові рішення  залишити без зміни. 
Указує на те, що однакові за видом і розміром покарання як основні, так і додаткові поглиненню не підлягають, проте суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 остаточного покарання неправильно застосував ст. 70 ч. 1 КК України, застосувавши принцип поглинення однакових додаткових покарань у виді позбавлення права обіймати посади у виборчих комісіях та займатися проведенням виборів на строк 2 роки.
Заперечень на касаційну скаргу прокурора від учасників судового провадження не надходило.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор у судовому засіданні вважала касаційну скаргу заступника керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 обґрунтованою та просила її задовольнити.
Мотиви Суду
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які її засуджено, та кваліфікація вчиненого за 
ст. 158-1 ч. 2, ст. 158-2 ч. 2 КК України у касаційній скарзі не оспорюються. 
Прокурор також не оспорює у касаційній скарзі основне покарання, призначене ОСОБА_6 за ст. 158-1 ч. 2, ст. 158-2 ч. 2 КК України, та застосування до неї положень ст. 75 КК України.
Доводи касаційної скарги прокурора щодо строку додаткового покарання, призначеного ОСОБА_6 за ст. 158-1 ч. 2, ст. 158-2 ч. 2 КК України, та про неправильне застосування ст. 70 ч. 1 КК України є обґрунтованими.
Санкцією ст. 158-1 ч. 2 КК України в редакції Закону від 22 листопада 2018 року 
№ 2617-VIIІ передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від двох до трьох років.
Санкцією ст. 158-2 ч. 2 КК України в редакції Закону від 01 грудня 2005 року 
№ 3169-ІV передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.
За ст. 158-1 ч. 2 КК України в редакції Закону від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIІ та за ст. 158-2 ч. 2 КК України в редакції Закону від 01 грудня 2005 року № 3169-ІV судом першої інстанції ОСОБА_6 було визначено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади у виборчих комісіях та займатися проведенням виборів на строк 2 роки. 
Проте при призначенні ОСОБА_6 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення зазначених додаткових покарань, суд першої інстанції допустив неправильне застосування ст. 70 ч. 1 КК України.   
Відповідно до вимог ст. 70 ч. 1 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК України. Застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд повинен зазначити у вироку, про яке саме покарання йдеться - основне чи додаткове.
Отже, ОСОБА_6 за ст. 158-1 ч. 2, ст. 158-2 ч. 2 КК України було призначено однакові додаткові покарання за видом і розміром, застосування до яких принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Тому доводи прокурора про неправильне застосування ст. 70 ч. 1 КК України є обґрунтованими. 
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 не встановив та не усунув зазначеного порушення.
За таких обставин, вирок суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають зміні шляхом зменшення строку додаткового покарання, призначеного за ст. 158-2 ч. 2 КК України в редакції Закону від 01 грудня 2005 року 
№ 3169-ІV, до 1 року позбавлення права обіймати посади у виборчих комісіях та займатися проведенням виборів і призначення ОСОБА_6 остаточного покарання на підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень у межах, визначених судом першої інстанції, шляхом поглинення менш суворих основного та додаткового покарань більш суворими зі звільненням її від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України.
Керуючись ст. ст. 436, 438 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу заступника керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 26 травня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року щодо ОСОБА_6 змінити, зменшити строк додаткового покарання за 
ст. 158-2 ч. 2 КК України в редакції Закону від 01 грудня 2005 року 
№ 3169-ІV до 1 року позбавлення права обіймати посади у виборчих комісіях та займатися проведенням виборів.
Вважати ОСОБА_6 засудженою: - за ст. 158-2 ч. 2 КК України в редакції Закону від 01 грудня 2005 року № 3169-ІV до покарання у виді позбавлення волі на строк 
3 роки з позбавленням права обіймати посади у виборчих комісіях та займатися проведенням виборів на строк 1 рік; - за ст. 158-1 ч. 2 КК України в редакції Закону від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIІ до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади у виборчих комісіях та займатися проведенням виборів на строк 2 роки.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворих основного та додаткового покарань більш суворими призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади у виборчих комісіях та займатися проведенням виборів на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;                                  - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У решті судові рішення щодо ОСОБА_6 залишити без зміни. 
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                          ОСОБА_3