Номер провадження: 22-ц/813/6173/23 
Справа № 508/286/23
Головуючий у першій інстанції Корсаненкова О.О.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2023                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого –  Сєвєрової Є.С., 
суддів: Вадовської Л.М., Цюри Т.В.,
за участю секретаря Малюти Ю.С.,
учасники справи:
стягувач – АТ «Ощадбанк»,
боржник – ОСОБА_1 , 
за участю – Приватний виконавець Цинєв Віталій Олександрович
розглянув в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Одеської області від 02 травня 2023 року у складі судді Корсаненкової О.О.,
встановив:
       У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про визнання виконавчого листа № 2-209/2010, виданого 26.05.2010 Миколаївським районним судом Одеської області у справі за позовом прокурора Миколаївського району Одеської області в інтересах ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредиту у розмірі 253 085,47 грн, таким, що не підлягає виконанню та зобов`язання приватного виконавця Цинєва В.О. повернути безпідставно стягнуті кошти з рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 71260825 від 10.03.2023.
       Наведена заява мотивована тим, що виконавчий лист № 2-209/2010 був виданий судом 26.05.2010 та міг бути пред`явлений до виконання до 27.05.2013. 
Згідно інформації, яка міститься на зворотній стороні виконавчого листа, 25.12.2012 його вперше було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим в порядку ч.5 ст.12 вказаного Закону, з дня повернення виконавчого листа строк пред`явлення його до виконання перервався та становив до 26.12.2015.
В період з 25.12.2012 по 26.12.2015 виконавчий лист до виконання не пред`являвся, зокрема до 02.07.2019 виконавчі провадження по даному виконавчому листу не відкривались, що підтверджується інформацією з його зворотної сторони. Миколаївський районний суд Одеської області відстрочки або розстрочки виконання рішення у справі № 2-209/2010 не надавав, стягувач із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання до суду також не звертався.
Проте, за заявою ПАТ «Ощадбанк» від 31.08.2016, після спливу визначеного законодавством строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, 02.07.2019 було відкрито виконавче провадження № 59441651. 
В свою чергу, ОСОБА_1 дізналася про це у червні 2021 року та звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця. Після чого, старшим державним виконавцем Березівського міжрайонного ВДВС Рудяк М.В. було прийнято постанову про скасування постанови про відкриття вказаного виконавчого провадження. Внаслідок чого, ОСОБА_1 відмовилася від розгляду скарги та ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 28.07.2021 провадження за цією скаргою було закрито.
10.03.2023 приватним виконавцем Цинєвим В.О. було відкрито виконавче провадження № 71260825 та накладено арешт на кошти ОСОБА_1 у банківських установах, після чого останній стало відомо, що повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 15.07.2021 було скасовано постановою від 12.07.2022, а виконавче провадження № 59441651 від 02.07.2019 знову було відкрито постановою від 12.07.2022 та тривало до 13.02.2023.
З огляду на те, вищевказане виконавче провадження було відкрите вже після того, як строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився, на думку ОСОБА_1 наявні правові підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 02.05.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.
Не погодившись з наведеною ухвалою, ОСОБА_1 оскаржила її до апеляційного суду.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що зверталась до суду першої інстанції з клопотанням про витребування оригіналу виконавчого листа № 2-209/2010 виданого 26.05.2010 у приватного виконавця Цинєва В.О., проте суд відмовив у задоволенні цього клопотання, що призвело до неповного дослідження всіх обставин справи, зокрема зворотної сторони виконавчого листа, оскільки до заяви було додано скановану копію.         Також суд в обґрунтування оскаржуваної ухвали поклав висновки викладені в ухвалі Миколаївського районного суду Одеської області від 05.04.2023 по справі 508/181/23, як доказ тих обставин, що не підлягають доказуванню. Проте, зазначена ухвала не набрала законної сили, оскільки 13.04.2023 оскаржена до Одеського апеляційного суду. Крім того, боржник в апеляційній скарзі посилається на те, що з інформації, яка міститься на зворотній стороні виконавчого листа № 2-209/2010 виданого 26.05.2010 вбачається, що 25.12.2012 виконавчий лист вперше було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV. Тобто, оскільки виконавче провадження було завершено 25.12.2012, то новий строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становив до 26.12.2015. В період з 25.12.2012 по 26.12.2015 виконавчий лист до виконання не приймався.
Миколаївський районний суд Одеської області відстрочки або розстрочки виконання рішення не надавав. Стягувач з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання до суду не звертався. Виконавче провадження № 59441651, яке було закінчено 13.02.2023 було відкрито вже після закінчення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, що свідчить про порушення Закону України «Про виконавче провадження».
       Таким чином, на думку ОСОБА_1 з 26.12.2015 року виконавчий лист № 2-209/2010 виданий 26.05.2010 не підлягає виконанню, так як стягувачем було пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
       В поданих відзивах приватний виконавець Цинєв В.О. та АТ «Ощадбанк» проти доводів викладених в апеляційній скарзі заперечують та просять суд апеляційної інстанції оскаржувану ухвалу залишити без змін.
       Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників процесу, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд встановив наступне.
Встановлено, що рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 12.05.2010 у справі № 2-209/2010 позов прокурора Миколаївського району Одеської області в інтересах ВАТ «Державний ощадний банк» України задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та приватного підприємства «Мрія» солідарно на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість по кредиту у розмірі 253085,47 грн. та судові витрати.
Наведене рішення набрало законної сили 25.05.2010 та 26.05.2010 було видано виконавчий лист № 2-209/2010.
Як вбачається з виконавчого листа № 2-209/2010 (зворотня сторона), 25.12.2012 його було повернуто стягувачу на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».
Заявами від 14.11.2013 за вих. №1411-13/1, 29.07.2014 за вих. № 28/01-19/15202, 08.04.2015 за вих. № 28/01-3/400/7593, 04.04.2016 за вих. № 28/01-3/400/4914, 31.08.2016 за вих. № 28/01-3/400/13132 ПАТ «Державний ощадний банк України» звертався до ВДВС про прийняття до виконання виконавчого листа № 2-209/2010 від 26.05.2010. 
Проте, згідно відміток державних виконавців на виконавчому листі: Варенчук О.Д. відмовлено у відкритті виконавчих проваджень на підставі п.8 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (без зазначення дати); ОСОБА_3 відмовлено у відкритті виконавчих проваджень на підставі п.8 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (без зазначення дати); ОСОБА_4 відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п.2 ч.3 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» від 15.07.2021;    ОСОБА_5 повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» від 13.02.2023.
Також, постановою заступника начальника ВДВС Березівського міжрайонного відділу в Одеській області від 18.11.2013 було відкрито виконавче провадження № 40928063 за виконавчим листом № 2-209/2010 від 26.05.2010.
Постановами заступника начальника ВДВС Березівського міжрайонного відділу в Одеській області від 12.08.2014, 16.04.2015, 14.04.2016 було відмовлено у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документу) за виконавчим листом № 2-209/2010 від 26.05.2010 на підставі п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на підставі ухвали у справі № 32/110-10-3458, виданої 03.06.2011 Господарським судом Одеської області даний борг включено до реєстру вимог кредиторів.
02.07.2019 заступником начальника відділу Березівського міжрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області Молчановим Є.О. за виконавчим листом № 2-209/2010 від 26.05.2010 відкрито виконавче провадження №59441651. Боржником зазначено ОСОБА_1 .
В червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського районного суду Одеської області зі скаргою на дії заступника начальника відділу Березівського міжрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області Молчанова Є.О. та державного виконавця Рудяк М.В. 
Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 28.07.2021 провадження за скаргою ОСОБА_1 закрито на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України. 
Постановою старшого державного виконавця Березівського міжрайонного ВДВС ПМУЮ України Рудяк М.В. від 15.07.2021 скасовано постанову про відкриття вказаного виконавчого провадження від 02.07.2019, у зв`язку з тим, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.06.2011 по справі № 32/110-10-3458 вимоги АТ «Ощадбанк» по виконавчому листу про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по кредиту були включені до реєстру вимог кредиторів.
Повідомленням від 15.07.2021 виконавчий лист № 2-209/2010 від 26.05.2010 на підставі п.2 ч.3 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачу без прийняття до виконання.
В подальшому, 12.07.2022 начальником відділу Березівського відділу ДВС у Березівському районі Одеської області ПМУ МЮ (м. Одеса) Гавриловичем Ю.В. після перевірки виконавчого провадження №59441651 на підставі абз.4 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» ухвалено постанову про скасування документу «Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання» від 15.07.2021.
12.07.2022 було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-209/2010 від 26.05.2010, боржником визначено ОСОБА_1 
13.02.2023 постановою старшого державного виконавця Березівського відділу ДВС у Березівському районі Одеської області ПМУ МЮ (м. Одеса) Чуй О.М. виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».
10.03.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим В.О. за заявою АТ «Ощадбанк» відкрито виконавче провадження № 71260825 про стягнення залишку боргу 112 763,09 грн. з виконання виконавчого листа № 2-209/2010, боржником зазначено ОСОБА_1 .
В межах виконавчого провадження від 10.03.2023 № 7126082 були прийняті постанови про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі - 11 276,30 грн., про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі - 469,00 грн., про звернення стягнення на майно боржника, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 124 508,39 грн., про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 124 508,39 грн., про арешт майна боржника, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 124 508,39 грн.
Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , судом було зазначено, що на виконавчому документі наявна відмітка Березівського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.02.2023 про повернення виконавчого документу стягувачу, керуючись статтею 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Таким чином, враховуючи відмітку про повернення виконавчого документу стягувачу, строк повторного пред`явлення до виконання виконавчого документу становив до 14.02.2026 та виконавцем у межах строку пред`явлення виконавчого документу було відкрито виконавче провадження.
Суд апеляційної погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. 
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Відповідно до ч. 1ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
       Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а, отже, принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.
Положення статті 432 ЦПК України визначають, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.
Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Зазначений правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц. 
Матеріально-правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, по даній справі відсутні, оскільки заявником не надано доказів того, що обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою тощо.
Крім того, не вбачається і процесуально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано питання строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку.
Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.
Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:
1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;
2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 201/13239/15-ц містяться висновки, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частини четверта та п`ята статті 12 Закону № 1404-VIII). Повернення виконавчого документа без прийняття до виконання з підстав, визначених у частині четвертій статті 4 та у частині третій статті 5 Закону № 1404-VIII, не перериває строк пред`явлення такого документа до виконання.
Згідно з п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» (станом на травень 2010 року), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.
Відповідно до п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (станом на грудень 2012 року), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
За приписами статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» (станом на грудень 2012 року), строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 
1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 
2) частковим виконанням рішення боржником; 
3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. 
Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону від 22.12.2011), державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.
Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює підстави повернення виконавчого документа стягувачу. При цьому розміщення даної статті в структурі цього Закону дає підстави вважати, що повернення з перелічених цією статтею підстав можливе вже після відкриття провадження по виконавчому листу.
Згідно з п. 1 ч. 1 наведеної норми, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.
Відповідно до ч. 5 зазначеної статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою звернення ОСОБА_1 з заявою про визнання виконавчого листа № 2-209/2010 таким, що не підлягає виконанню є те, що строк пред`явлення його до виконання закінчився 26.12.2015. 
Як свідчать матеріали справи за виконавчим листом № 2-209/2010 від 26.10.2010 за заявами стягувача неодноразово відкривалися виконавчі провадження, зокрема:
- № 40928063 від 18.11.2013;
- № 59441651 від 02.07.2019;
- № 59441651 від 12.07.2022 (після скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 15.07.2021);
- № 712660825 від 10.03.2023.
Разом з тим, як зазначалося вище постановами заступника начальника ВДВС Березівського міжрайонного відділу в Одеській області від 12.08.2014, 16.04.2015, 14.04.2016 відмовлено у відкритті виконавчого провадження (відмова у прийнятті до провадження виконавчого документу) за виконавчим листом № 2-209/2010 від 26.05.2010 на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на підставі ухвалиГосподарським судом Одеської області від 03.06.2011 у справі № 32/110-10-3458 даний борг включено до реєстру вимог кредиторів.
Отже, після повернення виконавчого листа № 2-209/2010 від 26.05.2010 стягувачу 25.12.2012 на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та з урахуванням того, що за заявами стягувача не одноразово відкривались виконавчі провадження, строк пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання в порядку ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції 1999 року) та ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону від 02.06.2016) неодноразово переривався, а тому строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплинув.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання виконавчого листа № 2-209/2010 від 26.05.2010 таким, що не підлягає виконанню.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що суд безпідставно обґрунтував висновки на підставі ухвали Миколаївського районного суду Одеської області від 05.04.2023 по справі 508/181/23, яка не набрала законної сили, до уваги не приймаються, оскільки не спростовує факт того, що виконавчий лист з урахуванням переривань строку підлягає пред`явленню до виконання до 14.02.2026. 
Доводи ОСОБА_1 щодо того, що суд відмовив у задоволенні клопотання про витребування оригіналу виконавчого листа № 2-209/2010, виданого 26.05.2010, у приватного виконавця Цинєва В.О., що призвело до неповного дослідження всіх обставин справи, підставою скасування рішення суду бути не можуть, оскільки є формальними, істотних зауважень щодо невідповідності наданого листа оригіналу не наведено. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії. Отже, якщо додана до матеріалів справи сканована копія виконавчого листа № 2-209/2010 виданого 26.05.2010 викликала сумніви, ОСОБА_1 мала можливість в порядку вимог Закону України «Про виконавче провадження» пересвідчитись у відповідності копії оригіналу.
З огляду на те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Миколаївського районного суду Одеської області від 02 травня 2023 року без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складений 24.07.2023

Головуючий:         
                       
Судді: