ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1617/23 Справа № 175/2504/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дараган  Л. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 липня 2023 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2023 року, в справі  про адміністративне правопорушення, якою:
        ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
       визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, -
       за участю:
       адвоката — Міронова В.О.,
       особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В: 
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, з конфіскацією транспортного засобу – автомобіля «TOYOTA COROLLA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок. 
Судом першої інстанції встановлено, що 17 травня 2023 року, приблизно о 21 годині 25 хвилин, на 958 км автошляху М-30 «Стрий – Тернопіль – Кропивницький - Знам`янка – Луганськ – Ізварине» у Дніпровському районі Дніпропетровської області керував автомобілем «TOYOTA COROLLA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (результат за допомогою приладу – газоаналізатору «Драгер АRHK-0488» – позитивний, 0,31 ‰), чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України. 

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. 
       Вважає, що судове рішення винесене з порушенням норм процесуального права.
       Зазначає, що суд першої інстанції порушив його права, у зв`язку з тим, що розглянув справу за його відсутності, а тому він був позбавлений можливості надати пояснення та скористатись юридичною допомогою.         
       Зазначає, що працівники поліції безпідставно зупинили його автомобіль, не роз`яснили йому його права. Крім того, не роз`яснили йому яким чином буде проходити огляд, не зазначили, що “Драгер” є спеціальним технічним засобом для встановлення стану алкогольного спяніння на місці зупинки, не надали відповідні сертифікати його повірки та відповідності. 
       Вказує, що спеціальний технічний засіб “Drager Alkotest 6820” серійний номер НОМЕР_2 , востаннє проходив перевірку калібровки 06 грудня 2022 року, тобто з порушенням встановленого в інструкції шестимісячного строку. 
       Окрім того, вказаний прилад не внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення та не містить оцінки відповідності та державної реєстрації. 
       Зазначає, що результат в 0,31 проміле, за умов прострочення терміну калібровки може сприйматись, як відхилення під час проходження тесту.
       Вказує, що в порушення Інструкції, працівники поліції не доставили його до найближчого закладу охорони здоров`я.
       Стосовно рішення суду про конфіскацію транспортного засобу. Зазначив, що вказаний автомобіль є майном, яке є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки був придбаний під час шлюбу з ОСОБА_2 .
       В судовому засіданні захисник Міронов В.О., особа, яка притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити.
       Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.
       Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
       За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Згідно роз`яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.
       Згідно з пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Частиною другою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
       Санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника. 
       За правилами ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
       Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція).
       Так згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
       Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
       Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
       Пунктом 1 розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
       Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).
       Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.
       Його вина підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР№199772 від 17.05.2023 року, із якого слідує, що 17 травня 2023 року, приблизно о 21 годині 25 хвилин, на 958 км автошляху М-30 «Стрий – Тернопіль – Кропивницький - Знам`янка – Луганськ – Ізварине» у Дніпровському районі Дніпропетровської області керував автомобілем «TOYOTA COROLLA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (результат за допомогою приладу – газоаналізатору «Драгер АRHK-0488» – позитивний, 0,31 ‰), чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України. У графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення вказано «треба їхати до тітки», протокол підписано особисто, заперечень не надано (а.с.3);
- роздруківкою з технічного приладу Drager Alcotest 6810 результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведеного 17 травня 2023 року о 21 год 34 хв, тест №2186, результат тесту – 0,31 проміле (а.с. 5а);
- картками обліку адміністративного правопорушення (а.с.6,7);
-відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, що підтверджує інформацію відтворену в протоколі(а.с. 8).
       З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.
       Доводи апеляційної скарги не спростовують факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. 
       Відповідно до ст. 313 КУпАП, постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку встановленому законом.
       Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов судів у справах про адміністративне правопорушення.
       Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.
       Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, до протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення санкцією частини статті передбачено стягнення у виді конфіскації майна, особа, яка його склала, зобов`язана долучити протокол вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідку про відсутність такого майна.
       Відповідно до ст. 29 КУпАП, конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.
       Тобто, призначене судом адміністративне стягнення не відповідає санкції даної статті за скоєння саме такого правопорушення та не відповідає завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, передбаченим статтею 245 КУпАП, оскільки через відсутність повноти, зрозумілості та чіткості викладення інформації, можуть виникнути перешкоди щодо забезпечення виконання винесеної постанови.
       Заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що вилучений транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя. 
       Отже, накладаючи адміністративне стягнення в межах ч. 3 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції не врахував, що згідно із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 рухався на автомобілі, що належить на праві спільної сумісної власності подружжя, а тому автомобіль не є знаряддям вчинення чи безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню та виключенню з постанови суду посилання на конфіскацію транспортного засобу, який є у приватній власності.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

       П О С Т А Н О В И В :
       Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , — задовольнити частково. 
       Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2023 року, стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП — змінити в частині накладення адміністративного стягнення. 
Виключити посилання на стягнення — конфіскація транспортного засобу — автомобіля «TOYOTA COROLLA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В решті постанову суду залишити без змін. 

       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко