ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 липня 2023 року 	м.Дніпро	справа № 160/1421/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду                   від 17 квітня 2023 року у справі № 160/1421/23 (суддя Боженко Н.В., справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати пункт 4 протоколу від 04 листопада 2022 року               № 294 засідання комісії Міністерства оборони України (далі - відповідач) з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, про відмову в призначенні сержанту строкової військової служби в запасі ОСОБА_1 - одноразової грошової допомоги відповідно до статей 16 - 16-3 Закону України «Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей» і підпункту 1 пункту 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року               № 975;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, як інваліду І групи з 14 березня 2016 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з його виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно статей 16 – 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і підпункту 1 пункту 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
В обґрунтування позову позивач зазначав, що він є інвалідом війни першої групи. У період 1984 – 1986 роки позивач проходив строкову військову службу у лавах Збройних Сил Радянського Союзу, зокрема, у періоду з 22.07.1985 по 16.08.1985 та з 02.09.1986 по 15.09.1986 у складі діючої армії брав участь у виконанні інтернаціонального обов`язку в Демократичній республіці Афганістан, що підтверджено довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.03.2017 №68/сз. Під час проходження строкової військової служби у республіці Афганістан він отримав мінно-вибухове численне осколочне поранення голови, ніг, закриту черепно-мозкову травму, контузію, різану рану правої голені. Отриманим 03 січня 2023 року письмовим повідомленням відповідача від 23 листопада  2022 року №7/16939/13 з доданими до нього витягом з протоколу засідання Комісії від відповідача від 04.11.2022 №294 був повідомлений, що розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про скасування попереднього рішення та відмову для призначення одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 31.08.2018 №89. При цьому комісією повторно відмовлено у призначенні  вказаної допомоги з посиланням на те, що заявник не має право на одержання одноразової грошової допомоги, оскільки згідно з пунктом 6 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також підпунктом 3 пункту 6 Порядку призначення і виплати грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевіричні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим зі строкової служби, якщо інвалідність настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби. Заявнику інвалідність встановлена понад 3-місячний термін. Крім того, заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (травми, каліцтва), який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975. Позивач вказує, що дане рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, посилаючись на судову практику, відповідно до якої встановлено, що право на отримання допомоги виникає у військовослужбовця з моменту настання інвалідності, а не з моменту звільнення з військової служби.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня                       2023 року адміністративний позов задоволено.
Із рішенням суду не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, помилкове застосування судом норм матеріального права, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з 01.01.2017, після набрання чинності Законом №1774-VIII, для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби. Водночас, у разі встановлення особі інвалідності в період дії зазначеної редакції статті 16 Закону № 2011-ХІІ, після спливу трьох місяців від дня звільнення зі строкової військової служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає. В даному випадку інвалідність позивачу встановлена через 30 років після звільнення зі строкової військової служби.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія судів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом І групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1  від 06 березня 2018 року.
У період 1984 - 1986 років позивач проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил Радянського Союзу, зокрема, у період з 22.07.1985. по 16.08.1985 та з 02.09.1986 по 15.09.1986 у складі діючої армії брав участь у виконанні інтернаціонального обов`язку в Демократичній республіці Афганістан, що підтверджено довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.03.2017  № 68/сз.
Під час проходження строкової військової служби у республіці Афганістан позивач отримав мінно-вибухове численне осколочне поранення голови, ніг, закриту черепно-мозкову травму, контузію, різану рану правої голені.
Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранення, контузії, травм, каліцтв №469 від 08.02.2016 року, осколкові вогнепальні поранення голови, обличчя та правої нижньої кінцівки, ЗЧМТ (контузія, 1986 р.) колишнього військовослужбовця (позивача), наслідком яких стали множинні рубці в зазначених анатомічних областях, що підтверджується висновком спеціаліста СМЕ Дніпропетровського обласного бюро № 421 від 08.07.2015 року, та які у подальшому привели до розвитку: наслідки перенесеної ЗЧМТ (1986 р., контузія головного мозку) у вигляді посттравматичної, дисциркуляторної енцефалопатії II ст., складного ґенезу з розсіяною органічною симптоматикою лівобічним геміпарезом на фоні ГХ III ст. атеросклерозу, СОП (10.2015 року) ангіопластика стенозу правої СА з імплантацією стегна, що підтверджується військово-обліковими та медичними документами, - поранення, травма, контузія, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
21.03.2016 позивач пройшов медико-соціальну експертизу, за результатом якої йому було визначено І групу інвалідності, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, про що свідчить довідка до акту огляду медико-соціальної експертною комісією Серії 12 ААА № 430276.
Позивач неодноразово звертався до Міністерства оборони України з заявами про виплату одноразової грошової допомоги, як інваліду І групи з 14 березня 2016 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з його виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, на які отримував відмови.
Відмови у призначені одноразової грошової допомоги оскаржувались позивачем в судовому порядку.
Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 у справі №160/14514/21 визнано протиправним та скасовано оформлену пунктом 34 протоколу від 31 серпня 2018 року №89 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, відмову Міністерства оборони України в призначенні ОСОБА_1 сержанту строкової військової служби в запасі одноразової грошової допомоги відповідно до підпункту 1 пункту 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 та статей 16-16-3 Закону України «Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей»; зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду І групи з 14 березня 2016 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з його виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до підпункту 1 пункту 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975   та статей 16 16-3 Закону України «Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей», у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, з урахуванням висновків суду.
У зв`язку з набранням законної сили рішень судів, комісія Міністерства оборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, розглянувши подані документи, дійшла висновку про скасування попереднього рішення та відмову у призначенні  одноразової грошової допомоги, що підтверджується витягом з протоколу від 04 листопада 2022 року №294. Про прийняте рішення повідомлено ОСОБА_1 листом  від 23.11.2022 за вих. №7/16939/13.
Згідно п.4 Протоколу №294 від 04.11.2022 вказано:
«на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 у справі №160/14514/21 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12.07.2022:
скасувати пункт 34 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 31.08.2018 №89;
відмовити у призначенні одноразової грошової допомоги сержанту строкової військової служби в запасі ОСОБА_1 (Дніпропетровський ОТЦКСП), якого 04..12.1986 звільнено із строкової військової служби з Прикордонних військ КДБ СРСР та 14.03.2016 під час первинного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю 1 групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії (довідка МСЕК серія 12 ААА №430276 від 21.03.2016).
Заявник не має права на одержання одноразової грошової допомоги, оскільки згідно з пунктом 6 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців  та членів їх сімей», а також підпунктом 3 пункту 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги  у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані  на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим зі строкової служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби.
Заявнику інвалідність встановлена понад 3-місячний термін.
Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 12.02.2019 справа №816/1458/18 та від 13.06.2019 справа №816/2213/18, від 19.11.2020 №2040/6292/18, від 19.01.2022 справа №826/6254/18.
Крім цього, заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (травми, каліцтва), який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги  у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані  на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори  чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.
Висновок спеціаліста з питань судово-медичної експертизи від 08.07.2015 №42і, який складено зі слів заявника та витяг  з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 08.02.2016 №469, які подано разом з іншими документами, не є документами, що свідчать про обставини поранення (травми, каліцтва).
Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №822/220/18, від 31.07.2019 у справі №440/3614/18, від 29.04.2020 у справі 11.03.2021 у справі №320/6810/17, від 18.11.2021 у справі №520/1625/19.
Висновок про причинний зв`язок травми, поранення, контузії складається на підставі документів, передбачених пунктами 21.7 та 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, які не подано на розгляд комісії».
Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням (пункт 4 протоколу від 04 листопада 2022 року № 294 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум), звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, має право як інвалід війни І групи, на одноразову грошову допомогу, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з його виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до статті 41 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно із частиною першою статті 16 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Нормою частини другої цієї статті Закону № 2011-XIІ визначено порядок правового регулювання виплати одноразової грошової допомоги та передбачено критерії для встановлення умов її виплати, зокрема, за суб`єктами отримання одноразової грошової допомоги. Пунктом 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-XIІ (в редакції чинній до 01.01.2017) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Водночас, 01.01.2017 набрали чинності положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII (далі - Закон № 1774-VIII), якими норми пункту 4 частини 2 статті 16 Закону №2011-XIІ викладено в новій редакції, відповідно до якої, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Також, згідно із пунктом 6 частини другої статті 16 Закону № 2011-XIІ, в редакції Закону № 1774-VIII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.
Частиною дев`ятою статті 16-3 Закону №2011-ХІІ передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Зокрема, підпунктом 3 пункту 6 Порядку №975 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 18.05.2017 №335, яка застосовується з 01.01.2017) визначено, що військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному чи резервісту під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження таких зборів, служби у військовому резерві, у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб   на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Отже, до моменту набрання чинності Законом №1774-VIII, право на одноразову грошову допомогу мали всі військовослужбовці, незалежно від виду проходження військової служби.
Натомість, з 01 січня 2017 року, після набрання чинності Законом №1774-VIII, для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби.
У разі встановлення особі інвалідності в період дії зазначеної редакції статті 16 Закону № 2011-ХІІ, після спливу трьох місяців від дня звільнення зі строкової військової служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає.
Висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах викладено у постановах Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №2040/5602/18, від 25.04.2019 у справі №806/2508/18 та від 22.03.2019 у справі №2340/2993/18, від 17.10.2019 справа №285/1206/17, від 02.04.2020 справа №823/207/18, від 15.05.2020 справа №818/1503/18, від 27.07.2022 у справах №0840/2873/18 та №0940/1748/18.
В даному випадку встановлено, що позивач проходив саме строкову військову службу.
За приписами, встановленими у пункті 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Зважаючи на ту обставину, що на дату встановлення позивачу інвалідності І групи - 21.03.2016, пунктом 6 частини другої статті 16 Закону № 2011-XIІ не передбачалось можливості здійснення виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби, то позивач відповідного права не набув.
Зазначена правова позиція сформована Верховним Судом під час розгляду справи                   № 640/11033/19 (постанова від 04.05.2023), яка прийнята до уваги судом апеляційної інстанції під час розгляду цієї справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.311, п.2 ч.1 ст.315, 317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня                 2023 року у справі № 160/1421/23 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак