Справа № 127/2-4740/10
Провадження № 22-ц/801/1594/2023
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Сопрун В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року	Справа № 127/2-4740/10	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого Сопруна В.В.,
суддів Денишенко Т.О., Рибчинського В.П., 
розглянувши у порядку письмового провадження справу №127/2-4740/10 за позовом ПАТ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2023 року про виправлення описки, яка постановлена суддею Венгрин О.О. в Вінницькому міському суді Вінницької області, повний текст складено 19 червня 2023 року, 

в с т а н о в и в:

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 14 вересня 2010 року позов задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №CNL-В00/025/2007 від 06 лютого 2007 року в сумі 136223,05 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14 квітня 2010 року, еквівалентно 1079744,76 грн, з яких: заборгованість по кредиту - 103300,26 доларів США; заборгованість по відсотках - 32 922,79 доларів США, пеня в розмірі 150000 грн та штраф в розмірі 75 грн, а також судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. В решті позовних вимог відмовлено.  

В травні 2023 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з заявою про виправлення описки в рішенні Ленінського районного суду м. Вінниці від 14 вересня 2010 року (справа №2-4740/10), яка мотивована тим, що в рішенні суду допущено описку, а саме зазначено прізвище відповідача « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_2 ».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2023 року в рішенні Ленінського районного суду м. Вінниці від 14 вересня 2010 року (справа №2-4740/10) виправлено описку з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » (у відповідних відмінках).
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду,  ОСОБА_2  подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, постановлену з порушенням ст. 19 Конституції України, ч.2 ст.264 ЦПК України, а також проігноровано правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №990/106/22. Вважає, що виправлення прізвища в судовому рішенні означатиме ухвалення нового рішення по суті позовних вимог стосовно іншого співвідповідача, який відсутній в позовній заяві і не залучався до участі у справі. 
Таким чином, просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2023 року про виправлення описки та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про виправлення описки. 
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду від 19 червня 2023 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V (перегляд судових рішень) ЦПК України.

За змістом ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.  
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що у рішенні суду від 14 вересня 2010 року невірно зазначено прізвище відповідача « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_2 », що також підтверджується його копією паспорта.

Колегія суддів, погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Згідно із частиною першою статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінкові форми слів, застосування русизмів і діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, підстав для виправлення арифметичних помилок немає (пункт 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі»).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2020 року в справі № 300/765/15-ц (провадження № 61-7654св20) вказано, що «судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 14 вересня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та  ОСОБА_2  на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №CNL-В00/025/2007 від 06 лютого 2007 року в сумі 136223,05 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14 квітня 2010 року, що еквівалентно 1079744,76 грн, з яких: заборгованість по кредиту - 103300,26 доларів США; заборгованість по відсотках - 32 922,79 доларів США, пеня в розмірі 150000 грн та штраф в розмірі 75 грн, а також судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. В решті позовних вимог відмовлено.  

Як вбачається з матеріалів справи до позовної заяви було додано зокрема і договір поруки №SR-В00/025/2007 від 06 лютого 2007 року, згідно якого  ОСОБА_2  ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 27 грудня 1996 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , поручився перед банком відповідати по зобов`язаннях ОСОБА_1 , які виникають з умов кредитного договору.

Згідно копії паспорта НОМЕР_1 громадянина України, виданого Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 27 грудня 1996 року, прізвище вказано саме « ОСОБА_2 », а не « ОСОБА_2 ».

Крім того, має місце збіг інших паспортних даних особи, а саме безпосередньо збігається ідентифікаційний код особи. Відповідно до картки фізичної особи-платника податків, прізвище вказано « ОСОБА_2 », який отримав ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно неможливо вважати, що відповідачем у цивільній справі №2-4740/10 є зовсім інша особа, а не ОСОБА_2 .

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не є співвідповідачем у цій справі, є безпідставним та спростовується вище переліченими доказами, які були долучені до позовної заяви при поданні до суду.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2023 року про виправлення описки залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст судового рішення складено 31 липня 2023 року. 

Головуючий                          Сопрун В.В.

Судді                                  Денишенко Т.О.

                                                       Рибчинський В.П.