УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2023 року
м. Київ
справа № 629/5242/21
провадження № 51-4083ск23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 17 квітня 2023 року,
встановив:
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17 квітня 2023 року ОСОБА_4 відмовлено у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на лист голови Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 березня 2023 року.
Не погодившись з таким рішенням апеляційного суду ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, де посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону апеляційним судом, з огляду на що, просить оскаржену ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, а також постановити окрему ухвалу щодо допущених порушень.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Реалізація конституційного права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом, про що йдеться в офіційному тлумаченні положень ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011.
Разом із тим, право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги, які не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути (рішення Європейського суду з прав людини від 08.01.2008 щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України»). 
Зі змісту оскарженої ухвали апеляційного суду вбачається, що суд виходив із того, що ОСОБА_4 фактично оскаржує лист голови Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 березня 2023 року, яким була повернута його заява про перегляд ухвали слідчого судді від 20 вересня 2021 року.
Стаття 392 КПК визначає, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу, ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру, ухвали суду у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, а також ухвали слідчого судді у випадках, передбачених законом.
За приписами ч. 2 ст. 110 КПК, судове рішення приймається у формі ухвали, постанови або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим статтями 369, 371-374 КПК.
Відповідь Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 березня 2023 року №01-33/57/1/23, яку за підписом голови суду надано ОСОБА_4 , не є судовим рішенням у розумінні ст. 110 КПК, а отже не підлягає оскарженню в апеляційному порядку зважаючи на вказані вище положення КПК.
Отже, суддя доповідач обґрунтовано відмовила у відкриті провадження, позаяк оскаржений ОСОБА_4 лист не може бути предметом апеляційного перегляду. В контексті цього провадження посилання апеляційного суду на приписи ч. 1 ст. 9, ст. 309, ч. 4 ст. 399 КПК щодо обґрунтування постановленого рішення не можна вважати надмірним чи безпідставним, з огляду на ті питання, які були предметом його оцінки.
Оскаржене рішення суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК, отже, безпідставною є і вимога про постановлення окремої ухвали.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень,  інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи, що з касаційної скарги ОСОБА_4 та доданих до неї копії судового рішення, копій інших документів, не вбачається підстави для задоволення касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 17 квітня 2023 року
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає чинності з моменту проголошення.
Судді:

ОСОБА_1                             ОСОБА_2                              ОСОБА_3