ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року	Львів	Справа № 300/442/23 пров. № А/857/7431/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів: 

головуючого-судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Улицького В.З., Матковської З.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 року (ухвалене головуючим – суддею Тимощуком О.Л. у м. Івано-Франківськ) у справі № 300/442/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій,

                                                        ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідачів в якому просила: 
визнати протиправною відмову територіального підрозділу Пенсійного фонду України від 16.09.2022 №092950010509 (лист від 06.10.2022 №0900-0209-8/34504) у включенні позивачці до стажу на пільгових умовах за Списком №1 періодів роботи з 16.12.1991 по 12.03.1992, з 12.03.1992 по 06.06.2000;
зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області включити позивачці до стажу на пільгових умовах за Списком №1 періоди роботи з 16.12.1991 по 12.03.1992, з 12.03.1992 по 06.06.2000 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 09.09.2022 та здійснювати її виплату в подальшому.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1, при загальному страховому стажі 18 років 01 місяць 08 днів з них 08 років 05 місяців 21 день пільгового стажу за Списком №1, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 позов задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 16.09.2022 №092950010509 (лист від 06.10.2022 №0900-0209-8/34504) у включенні ОСОБА_1 до стажу на пільгових умовах за Списком №1 періодів роботи з 16.12.1991 по 12.03.1992, з 12.03.1992 по 06.06.2000. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області включити ОСОБА_1 до стажу на пільгових умовах за Списком №1 періоди роботи з 16.12.1991 по 12.03.1992, з 12.03.1992 по 06.06.2000 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 09.09.2022. 
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що стаж роботи позивача підтверджено копією трудової книжки та відмітками про пройдені атестації. Отже позивачем підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1, а наявний пільговий страховий стаж є достатнім для призначення такої пенсії.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 02.11.1990 по 04.04.1991 працювала на посаді розподілювача робіт другого розряду в ПЗС.
З 16.12.1991 по 12.03.1992 прийнята на роботу в цех ялинкових прикрас учнем склодува в Івано-Франківський завод «Полімер», 12.03.1992 - присвоєно 2 розряд склодува.
22.06.1993 Івано-Франківський завод «Полімер» перейменовано в ОП «Полімер», 16.03.1994 перейменовано в ВАТ «Полімер».
Надалі, 06.06.2000 позивача звільнено з роботи за власним бажанням у зв`язку з необхідністю догляду за дітьми до 14 років.
З 03.10.2000 по 24.06.2004 позивач працювала на посаді бібліотекаря на 0,5 ставки.
З 01.03.2006 по 01.01.2009 працювала на посаді бармена в барі «Зодіак» СТ «Атрам».
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 22.01.2021 досягла 48 річного віку, у зв`язку з чим 09.09.2022 звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо призначення пільгової пенсії за Списком №1.
Після реєстрації заяви та сканування копій наданих документів засобами програмного забезпечення, органом, що розглядає заяву, згідно з принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах №092950010509 від 16.09.2022, у зв`язку із відсутністю пільгового страхового стажу.
Не погоджуючись із відмовою відповідача зарахувати до пільгового страхового стажу періоди роботи з 16.12.1991 по 12.03.1992, з 12.03.1992 по 06.06.2000, вважаючи протиправним прийняте рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, позивач звернулася до суду з позовом. 
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України № 1788-XII від 05.11.1991 «Про пенсійне забезпечення» (надалі - Закон № 1788-XII) та Законом України № 1058-ІV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1058-ІV). 
Приписами ч. 1 ст. 114 Закону№ 1058-ІV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст.114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Отже, обов`язковою умовою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до норм Закону України № 1058-IV є наявність необхідного страхового стажу (в тому числі пільгового) та досягнення особою визначеного законодавством пенсійного віку.
Статтею 24 Закону № 1058-IV визначено порядок обчислення страхового стажу. Страховий стаж - це період (строк), упродовж якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі, не меншій за мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами ПФ України відповідно до вимог Закону № 1058-IV за відомостями, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувались до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що було чинним раніше, крім випадків, передбачених Законом № 1058-IV.
За змістом ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. 
Пунктом «а» ч. 1 ст. 13 Закону №1788-ХІІ передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно з ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Аналогічна норма передбачена постановою КМ України № 637 від 12.08.1993 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», якою регламентовано порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно п. 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Наведений Порядок визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.
За приписами п. 20 цього Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Згідно з копією трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02.11.1990, ОСОБА_1 з 16.12.1991 по 12.03.1992, з 12.03.1992 по 06.06.2000 працювала в ВАТ «Полімер», дана обставина також підтверджується відомостями про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб, наданими Пенсійним фондом України.
Спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.
Відповідно до п. 2.2 цієї Інструкції до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Згідно п. 2.4 вказаної Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж, є трудова книжка і лише за відсутності необхідних записів або в разі якщо записи в трудовій книжці є неточними чи неправильними, виникає необхідність у підтвердженні періодів роботи уточнюючими довідками.
Пунктом 3 Порядку №637 застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Суд зауважує, що у спірний період роботи позивача були чинні Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до розділу XV постанови №162 «Скляне і фарфоро-фаянсове виробництво» за кодом 1150101а-18856 згідно Списку №1 належать склодуви, зв`язані з постійним піддуванням і видуванням виробів.
Отже, посада склодува на ВАТ «Полімер» відноситься до роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць.
Також суд зазначає, що відповідно до пп. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач 22.01.2021 досягла необхідного, згідно цього закону віку 48 років, також у позивача наявний необхідний стаж 18 років (з 01.04.2020 по 31.03.2021 - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок) при наявному стажі роботи 18 років 1 місяць 8 днів, з них 8 років 5 місяців і 21 день пільгового стажу за Списком №1 (при необхідному 7 років 6 місяців на зазначених роботах).
Так, зазначений вище стаж роботи позивача підтверджено копією трудової книжки та відмітками про пройдені атестації. Отже позивачем підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, а наявний пільговий страховий стаж є достатнім для призначення такої пенсії. 
Отже, відповідач неправомірно відмовив позивачці у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, а тому рішення відповідача з цього приводу необхідно скасувати та зобов`язати відповідача вчинити відповідні дії.
Зважаючи на такий висновок, адміністративний позов необхідно задовольнити.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 року у справі № 300/442/23 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	З. М. Матковська 	
 	 	В. З. Улицький