Справа № 127/12031/23
Провадження № 22-ц/801/1762/2023
Категорія: 69
Головуючий у суді 1-ї інстанції Борисюк І. Е.
Доповідач:Рибчинський В. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року	Справа № 127/12031/23	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати 
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів Голоти Л.О., Денишенко Т.О., 
за участі секретаря судового засідання Різник Д.С., розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 липня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року ОСОБА_2  звернулась до суду із позовом до  ОСОБА_1  про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 червня 2013 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб, у шлюбі в подружжя народився син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час подружнього життя виявилось, що вони перестали розуміти та любити один одного, проживати однією сім`єю, вести домашнє господарство, а також з`явилися розбіжності в поглядах на сімейне життя, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, ведення спільного побуту. Зазначила, що всі зусилля щодо знаходження компромісу шляхом усних перемовин не дали бажаних результатів. На даний час шлюб носить формальний характер та без фактичних сімейних відносин, а тому подальше сумісне життя, примирення, збереження сім`ї вважає неможливим та таким, що суперечить інтересам подружжя та інтересам дитини. 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 липня 2023 року позов задоволено.
Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21.06.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Погребищенського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 24.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишено прізвище – ОСОБА_4 .
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясуванням обставин справи, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Понесені судові витрати залишити за ним.
Вказує, що не бажає розлучатися та втрачати сім`ю, оскільки вони з дружиною кохають один одного.
Зокрема зазначає, що сім`я проходить важкий період через об`єктивні причини, що склалися зараз у державі, через війну, оскільки він є військовим, його місце дислокації постійно змінюється, періодами знаходиться в зоні бойових дій, у зв`язку з чим може не виходити на зв`язок з рідними. Вважає, що не може допустити розлучення і розділення їх сім`ї, оскільки це може призвести до негативних наслідків у їх із дружиною житті.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Проте, 03 серпня 2023 року ОСОБА_2 подала до апеляційного суду заяву в порядку ч. 4 ст. 364 ЦПК України, в які зазначила, що сторони порозумілися, розібрались в ситуаціях, які зумовили її подати позовну заяву про розірвання шлюбу, а тому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити та скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 липня 2023 року.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 21.06.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Погребищенського районного управління юстиції у Вінницькій області, шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 21.06.2013, актовий запис № 24. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу – ОСОБА_4 (а.с. 10).
У шлюбі народився син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 11).
Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частина 1 статті 55 СК України визначає, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Відповідно до частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. А згідно з частиною 4 примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Отже, за концепцією національного законодавства шлюб утворюється між чоловіком та жінкою за власним бажанням та за наявністю вільної згоди на проживання однією сім`єю та укладення шлюбу з відповідними юридичними наслідками.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Так, якщо один з подружжя вважає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, він має право звернутися до суду з відповідним позовом відповідно його обґрунтувавши та вказавши в зв`язку з якими саме життєвими обставинами він прийшов до такого висновку.
У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року надано роз`яснення, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З поданої до апеляційного суду заяви ОСОБА_2 про визнання апеляційної скарги вбачається, що вона підтримує доводи ОСОБА_1 та бажає зберегти шлюб, який рішенням суду першої інстанції був розірваний.
Також, матеріали справи не містять доказів того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Згідно із частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Виходячи з наведеного, рішення суду про розірвання шлюбу є передчасним, його не можна визнати належно обґрунтованим, а при вирішенні спору, що розглядається, слід передусім враховувати можливість збереження сім`ї, якщо така не втрачена і це не суперечить моральним засадам суспільства та відповідає інтересам подружжя та їх дитини. 
За обставинами справи колегія суддів приходить до висновку про те, що можливість збереження сім`ї наразі не втрачена, це відповідає їхнім особистим інтересам та інтересам їхньої дитини і протилежного в справі, в тому числі, примушування до шлюбу, не встановлено та не доведено. 
Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 1, 2, 4, ст. 382 ЦПК України,  ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 липня 2023 року скасувати та ухвалите нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу – відмовити.
Судові витрати залишити за  ОСОБА_1 .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 30 серпня 2023 року.

Суддя-доповідач:                                         В.П. Рибчинський
Судді:                                                 Л.О. Голота
                                                                               Т.О. Денишенко