ф
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року 
м. Київ
справа №754/13359/17
адміністративне провадження № К/9901/60331/18  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
суддя-доповідач - Стародуб О.П.
судді: Єзеров А.А., Кравчук В.М.
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01.03.2018  (суддя - Лісовська О.В.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018 (головуючий суддя - Бабенко К.А., судді: Літвіна Н.М., Сорочко Є.О.) 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області № 535-XІV-VIІ від 04.04.2017 про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2 га, по АДРЕСА_1 ;  
- зобов`язання Пухівської сільської ради Броварського району Київської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2 га в селі Пухівка згідно графічним матеріалом в строк, не пізніше одного місяця від дня набрання законної сили рішенням суду та у порядку і в спосіб, передбачені ст. 118 Земельного кодексу України.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
18.03.2017 позивач в порядку ст. 118 Земельного кодексу України, звернувся до відповідача з клопотанням, в якому просив надати йому дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства розміром 0,200 га, яка знаходиться по АДРЕСА_2 . До клопотання Позивачем додано копію паспорту та ідентифікаційного коду, схему бажаного місця розташування земельної ділянки.
Рішенням відповідача «Про відмову у наданні земельної ділянки гр. ОСОБА_1 » № 535-ХІV-VІІ від 04.04.2017 позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,200 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що вказана на картографічному матеріалі земельна ділянка використовується для випасання худоби жителів села.
Не погодившись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 01.03.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018, позов задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області № 535-XIV-VII від 04.04.2017 про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 0, 2 га, по АДРЕСА_1 .
Зобов`язано Пухівську сільську раду Броварського району Київської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 0, 2 га, у с. Пухівка Броварського району Київської області, згідно з графічним матеріалом в строк не пізніше одного місяця від дня набрання законної сили рішенням суду та у порядку і в спосіб, передбачені ст.118 Земельного кодексу України.
Задовольняючи позовні вимоги,  суди виходили з того, що відповідачем будь-яких доказів наявності підстав для відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відповідної земельної ділянки не надано.
ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обґрунтування касаційної скарги скаржник покликається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, внаслідок чого суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про задоволення позовних вимог.
Зокрема, покликається на те, що суди не врахували той факт, що підставою для винесення оскаржуваного рішення слугувало те, що земельна ділянка, на яку позивач просив надати дозвіл на  виготовлення проекту землеустрою, згідно картографічних матеріалів Генерального плану  села Пухівка та рішення Пухівської сільської ради від 17.02.2017 виділена для випасання худоби жителів села, а не для ведення особистого селянського господарства. 
Також покликається на те, що, зобов`язавши відповідача надати дозвіл позивачу на  виготовлення проекту землеустрою, суди попередніх інстанцій втрутились у повноваження останнього. 
Просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Позивач не скористався своїм правом на подачу відзиву на касаційну скаргу.  
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Згідно частини 2 статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
Відповідно до частин 1, 6, 7 статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для винесення оскаржуваного рішення слугувало те, що зазначена на картографічному матеріалі земельна  ділянка в АДРЕСА_1 використовується для випасання худоби жителів села.
При цьому, судом апеляційної інстанції зазначено, що спірне рішення прийнято щодо земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , тоді як позивач просив надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 .
Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що, розглянувши клопотання позивача, відповідач незаконно відмовив у його задоволенні.
Водночас, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що клопотання позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою стосувалось відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 .
Натомість, оскаржуваним рішенням відповідач відмовив у наданні позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки по                                   АДРЕСА_1 .
Таким чином, клопотання позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 фактично відповідачем не розглянуте.
При цьому, висновки судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для надання позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки по                 АДРЕСА_2 , є передчасними.
За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом зобов`язання відповідача розглянути звернення позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 .
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Відповідно до частини 1 статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню в частині позовних вимог про зобов`язанн відповідача надати дозвіл позивачу, з ухваленням у вказаній частині нового рішення  про зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача та залишенням в іншій частині рішень судів попередніх інстанцій без змін.
Керуючись ст. 345, 349, 350, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Заступника прокурора міста Києва задовольнити частково. 
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018  у справі № 754/13359/17 в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Пухівську сільську раду Броварського району Київської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 0, 2 га, у с. Пухівка Броварського району Київської області, згідно з графічним матеріалом в строк не пізніше одного місяця від дня набрання законної сили рішенням суду та у порядку і в спосіб, передбачені ст. 118 Земельного кодексу України скасувати і в цій частині позовні вимоги задовольнити частково.
Зобов`язати Пухівську сільську раду Броварського району Київської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства розміром 0,200 га, яка знаходиться по АДРЕСА_2 .
В іншій частині рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018  у справі № 754/13359/17 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і не оскаржується.
Судді:
О.П. Стародуб
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук