ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року 

м. Київ

cправа №  922/510/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.,
за участю секретаря судового засідання - Росущан К. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рар Груп"
на рішення Господарського суду Харківської області від 10.01.2023 (суддя       Кухар Н. М.)
і постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 (головуючий суддя Терещенко О. І., судді Тихий П. В., Шутенко І. А.)
у справі № 922/510/21
за позовом заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2
до 1) Харківської міської ради і 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Рар Груп"
про визнання незаконним та скасування рішення, повернення земельної ділянки,    
(у судове засідання з`явилися: прокурор - Підяш О. С., представники відповідача-2 - Бойко К. Б., Свіщов Р. В.)
СУТЬ СПОРУ
1.          У 2014 році відповідачі уклали між собою договір оренди земельної ділянки, який у 2020 році було поновлено оспорюваним рішенням Харківської міської ради на новий строк (до 01.05.2022).
2.          Суть позовних вимог заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 зводиться до порушення Харківською міською радою визначеної статтею 33 Закону України "Про оренду землі" процедури поновлення договору оренди земельної ділянки.
3.          Встановивши те, що договір оренди земельної ділянки є припиненим з 01.01.2018 у зв`язку із неукладенням сторонами додаткової угоди при попередньому поновленні його дії, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про відсутність у Харківської міської ради визначених законом підстав для прийняття рішення щодо наступного поновлення цього договору на новий строк. Із зазначеним погоджується Верховний Суд з огляду на викладене нижче.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
4.          Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 (далі - прокурор) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради (далі - відповідач-1, Міська рада), Товариства з обмеженою відповідальністю "Рар Груп" (далі - відповідач-2, ТОВ "Рар Груп") в якому просив суд:
-          визнати незаконним та скасувати пункт 6 додатку 1 до рішення 35 сесії 7 скликання Міської ради "Про поновлення договорів оренди землі та продовження строків будівництва об`єктів" від 22.04.2020 № 2091/20, яким TOB "Рар Груп" поновлено договір оренди земельної ділянки від 27.02.2014 № 4867936 (кадастровий номер 6310137900:02:019:0002) для будівництва прибудови кафе з літнім майданчиком та магазином по вул. Полтавський Шлях, 65а, ріг вул. Гвардійців - Залізничників, 2а у м. Харкові;
-          зобов`язати ТОВ "Рар Груп" повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Міської ради земельну ділянку площею 0,0634 га з кадастровим номером 6310137900:02:019:0002, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 65а, ріг вул. Гвардійців - Залізничників, 2а.
5.          Звернення прокурора з даним позовом обґрунтовано спрямованістю на припинення незаконної діяльності органу місцевого самоврядування та зміцнення авторитету держави, а також відновлення законності при вирішенні суспільно значимого питання з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власників, оскільки на думку прокурора прийняття незаконних рішень органами місцевого самоврядування порушує рівновагу у соціально-економічних відносинах та негативно впливає на зміцнення їх авторитету у суспільстві.
6.          При цьому прокурор наголошував на тому, що рішення Міської ради "Про поновлення договорів оренди землі та продовження строків будівництва об`єктів" від 22.04.2020 № 2091/20 не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема вимогам статті 33 Закону України "Про оренду землі" (тут і далі - в редакції, на час виникнення спірних правовідносин), частині другій статті 134 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), оскільки право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 6310137900:02:019:0002 підлягало продажу із земельних торгів.
7.          Прокурор зазначав, що договір оренди землі від 07.02.2014, укладений між Міською радою і ТОВ "Рар Груп", зареєстрований 27.02.2014, номер запису 4867936, було укладено строком до 31.12.2017, у подальшому додаткові угоди до договору оренди на підставі прийнятих рішень Міської ради про поновлення договорі оренди не укладалися, договір оренди землі є припиненим, а тому земельна ділянка підлягає поверненню територіальній громаді.
8.          Окрім того, прокурор в позові посилався на порушення орендарем умов договору оренди землі в частині виконання обов`язку щодо забудови спірної земельної ділянки, а також зазначав про наявність матеріальної шкоди (збитків) територіальної громади, у результаті непроведення земельних торгів щодо спірної земельної ділянки.
Короткий зміст судових рішень
9.          Рішенням Господарського суду Харківської області від 19.05.2021, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2021, у задоволенні позову відмовлено.
10.          Постановою Верховного Суду від 08.02.2022 рішення судів попередніх інстанцій скасовано, справу № 922/510/21 направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області. 
11.          Скасовуючи судові акти у справі та направляючи справу на новий розгляд до господарського суду першої інстанції, Верховний Суд вказав, зокрема, на недослідження судами обставин щодо поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк у 2018 році, а отже і наявності чинних прав та обов`язків сторін за договором оренди на час сприйняття оскаржуваного рішення Міською радою у 2020 році.
12.          За наслідком нового розгляду справи, рішенням Господарського суду Харківської області від 10.01.2023, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.06.2023, позов задоволено повністю.
13.          Вирішуючи спір у справі, суди попередніх інстанцій виходили з того, що під час процедури поновлення договору оренди земельної ділянки, додаткова угода до договору, що мала бути обов`язково укладена як умова та підстава поновлення договору оренди землі відповідно до частини восьмої статті 33 Закону України "Про оренду землі", між Міською радою та TOB "Pар Груп" не укладалася та не реєструвалася, а відтак, у сторін договору оренди спірної земельної ділянки не виникли взаємні права та обов`язки відповідно до пунктів 1.1, 1.2 додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 18.04.2018 № 1051/18 "Про поновлення договорів оренди землі для продовження будівництва об`єктів".
14.          За таких обставин, установивши факт припинення прав і обов`язків за договором оренди земельної ділянки з 01.01.2018 у зв`язку із закінченням строку його дії, суди дійшли висновку про відсутність у Міської ради визначених законом підстав для прийняття в подальшому у 2020 році оспорюваного рішення щодо наступного поновлення цього договору оренди земельної ділянки.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
15.          TOB "Pар Груп" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову від 07.06.2023 і рішення від 10.01.2023 судів попередніх інстанцій, і прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)
16.          Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, скаржник, посилаючись на неврахування попередніми судами висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 29.05.2019 у справі № 2-3632/11, від 15.07.2019 у справі №235/499/17, від 30.10.2019 у справі № 390/131/18, від 01.04.2020 у справі №686/24003/18, від 01.06.2022 у справі №940/25836/20, а також у постанові від 13.04.2023 у справі № 757/30991/18-а, зазначає про:
-          вихід судами першої та апеляційної інстанцій за межі позовних вимог, вказавши на характер самочинного будівництва щодо об`єкту незавершеного будівництва літ. "А-1" по вул. Полтавський Шлях, 65;
-          неповне дослідження судами всіх обставин справи, зокрема, листів-повідомлень ТOB "Рар Груп" про намір продовжити договір оренди, в додатках яких було подано проєкт додаткової угоди на продовження договору оренди землі;
-          невстановлення наявності форс-мажорних обставин, причин відсутності та непідписання додаткової угоди;
-          наявність судового спору щодо законності будівництва на спірній земельній ділянці у 2017 і 2018 роках по справі № 639/6024/14, що, на думку скаржника, унеможливлювало з боку Міської ради прийняття рішення про продовження договору оренди з ТОВ "Рар Груп".
17.          Також посилаючись на висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справі №313/350/16-ц, від 22.09.2020 у справі № 159/5756/18, від 31.08.2021 у справі №903/1030/19, та постанові Верховного Суду від 21.09.2022 у справі №926/2720/21, скаржник зазначає про те, що суди попередніх інстанцій не в повній мірі перевірили порядок та умови поновлення договору оренди землі.
Позиція інших учасників справи
18.          Прокурор подав відзив на касаційну скаргу, в якому не погоджується з доводами касаційної скарги, вважає їх безпідставними і необґрунтованими, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
19.          25.09.2013 Міською рада на 26 сесії 6 скликання прийняла рішення № 1253/13, відповідно до пункту 7.1 додатку 1 до якого вирішила надати ТОВ "Рар Груп" в оренду земельну ділянку (кадастровий номер 6310137900:02:019:0002), яка належить територіальній громаді міста Харкова, за рахунок земель житлової та громадської забудови, площею 0,0634 га для будівництва прибудови кафе з літнім майданчиком та магазином по вул. Полтавський Шлях, 65-а, ріг вул. Гвардійців-Залізничників, 2-а (без права забудови в межах червоних ліній) до 31.12.2015 (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації).
20.          На підставі вказаного рішення 07.02.2014 між Міською радою і ТОВ "Рар Груп" укладено договір оренди землі, за яким ТОВ "Рар Груп" надано в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0634 га (кадастровий номер 6310137900:02:019:0002) несільськогосподарського призначення із земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 65-а, ріг вул. Гвардійців-Залізничників, 2-а (без права забудови в межах червоних ліній).
21.          Договір оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.02.2014, номер запису 4867936.
22.          Пунктом 1 додатку 1 до рішення 40 сесії Міської ради 6 скликання від 24.06.2015 № 1907/18 "Про поновлення договорів оренди землі для продовження будівництва об`єктів" поновлено ТОВ "Рар Груп" договір оренди землі (державна реєстрація речових прав на нерухоме майно іншого речового права від 27.02.2014 №4867936) (кадастровий номер 6310137900:02:019:0002) для будівництва прибудови кафе з літнім майданчиком та магазином по вул. Полтавський Шлях, 65-а, ріг вул. Гвардійців-Залізничників, 2-а (без права забудови в межах червоних ліній) до 31.12.2017 (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації).
23.          06.11.2015 на підставі рішення 40 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 24.06.2015 № 1907/15 "Про поновлення договорів оренди землі для продовження будівництва об`єктів" між TOB "Pар Груп" та Міською радою укладено додаткову угоду до договору оренди землі, за змістом якої пункти 5 "нормативна грошова оцінка земельної ділянки", 8 "строк дії договору", 9 "порядок внесення орендної плати" змінено, а саме викладено у новій редакції.
24.          Зокрема, пункт 8 договору викладено в такій редакції: "Договір укладено строком до 31.12.2017 року (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації). Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити Орендодавця про намір продовжити його дію листом повідомленням".
25.          Державним реєстратором 17.12.2015 на підставі рішення № 27200245 додано відповідні зміни до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про інше речове право № 4867936 у частині, що стосується укладеної додаткової угоди.
26.          Пунктом 1.1. додатку 1 до рішення 19 сесії Міської ради 7 скликання від 18.04.2018 №1051/18 "Про поновлення договорів оренди землі для продовження будівництва об`єктів" поновлено ТОВ "Рар Груп" договір оренди до 18.04.2020.
27.          Згідно з пунктом 1.2 додатку 1 до рішення Міської ради від 18.04.2018 №1051/18 ТОВ "Pар Груп" надано припис звернутись до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради для оформлення додаткової угоди до договору оренди землі від 27.02.2014 № 4867936.
28.          Судами також встановлено, що додаткова угода до договору оренди землі від 27.02.2014 № 4867936, як це передбачено рішенням 19 сесії Міської ради 7 скликання від 18.04.2018 № 1051/18, між Міською радою та TOB "Pар Груп" не укладалася, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 240410350 від 14.01.2021, №251058201 від 02.04.2021.
29.          Пунктом 6 додатку 1 до рішення 35 сесії 7 скликання Міської ради від 22.04.2020 №2091/20 "Про поновлення договорів оренди землі та продовження строків будівництва об`єктів" (спірне рішення) поновлено ТОВ "Рар Груп" договір оренди до 01.05.2022.
30.          Звертаючись до суду з позовом, прокурор зазначав, що пунктом 1.2 додатку 1 до спірного рішення ТОВ "Рар Груп" було зобов`язано звернутися до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради для оформлення додаткової угоди до договору оренди в частині продовження строків будівництва, але як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.01.2021 № 240410350 та від 02.04.2021 № 251058201 ТОВ "Рар Груп" додаткову угоду не уклало та не зареєстровало, що свідчить про фактичне припинення прав та обов`язків за договором оренди ще у 2018 році.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
31.          Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (1). Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (2). У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається (3). Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (4).
32.          Судові рішення у справі оскаржуються відповідачем-2 з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України.
Щодо суті касаційної скарги
33.          Предметом розгляду цієї справи є вимоги прокурора про скасування спірного рішення в частині поновлення ТОВ "Рар Груп" строку договору оренди, а також повернення спірної земельної ділянки територіальній громаді міста Харкова в особі Міської ради.
34.          Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
35.          Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
36.          Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".
37.          Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
38.          Отже, договір оренди землі є договором, за яким у сторін виникають обов`язки щодо його виконання: в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.
39.          Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону України "Про оренду землі").
40.          Згідно із частиною першою статті 19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.
41.          Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України "Про оренду землі", яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.
42.          Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
43.          Частиною шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється, зокрема, із уповноваженим керівником органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель комунальної власності).
44.          Згідно з частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.
45.          Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", є "автоматичною" пролонгацією орендних правовідносин (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19).
46.          При цьому, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 (пункт 43 постанови) також зазначено, що єдиний механізм оформлення продовження орендних відносин, а саме шляхом укладення згаданої у частинах третій, п`ятій - восьмій, одинадцятій статті 33 Закону України "Про оренду землі" додаткової угоди підтверджує змістовну єдність усіх приписів цієї статті. Тому помилковим є висновок суду першої інстанції, з якими погодився апеляційний суд, про те, що передбачені у частинах першій-п`ятій, шостій статті 33 Закону України "Про оренду землі" підстави для поновлення договору оренди землі не пов`язані між собою.
47.          Окрім цього, висновки щодо необхідності укладення додаткової угоди на підставі частини восьмої статті 33 Закону України "Про оренду землі", у разі поновлення строку дії договору оренди землі, наведені також у постанові Верховного Суду від 18.12.2018 у справі №       924/1122/17.
48.          Тож поновлення договору оренди землі в судовому порядку в передбачений статтею 33 Закону України "Про оренду землі" спосіб вимагає укладення сторонами додаткової угоди як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків на новий строк, а право сторони на оскарження в суді відмови або зволікання з укладенням додаткової угоди в контексті спірних правовідносин означає право на звернення до суду для укладення додаткової угоди (пункти 68, 74 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц).
49.          Відповідно до вимог частини першої статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.
50.          Верховний Суд вважає також за необхідне врахувати висновки, викладені у постанові від 13.01.2022 у справі № 910/13115/20. Так у наведеній справі досліджувалося питання поновлення договору оренди землі на підставі приписів статті 33 Закону України "Про оренду землі". У цій справі Верховний Суд зазначив, що приписи статті 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції після 12.03.2011 передбачали поновлення договору оренди з обов`язковим укладенням додаткової угоди, а також погодився з висновками суду апеляційної інстанції, який відмовив у задоволенні позовних вимог, установивши при цьому, що позивач звернувся з відповідним позовом до суду вже після закінчення строку дії договору. Крім того, у наведеній постанові Верховний Суд погодився з висновками апеляційного господарського суду про те, що лише факт продовження користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, зокрема, наявності на ній заселеного житлового будинку, зареєстрованого об`єкту незавершеного будівництва та сплати орендних платежів за користування земельною ділянкою (після спливу більше 10 років після закінчення строку дії договору) не може бути підставою для поновлення спірного договору.
51.          Суд першої інстанції, враховуючи вказівки Верховного Суду, що містились в постанові від 08.02.2022 у даній справі, якою справа була передана на новий розгляд до суду першої інстанції, надавши правову оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, встановив, що після закінчення 01.01.2018 строку дії договору оренди землі, додаткова угода до цього договору між Міською радою та TOB "Pар Груп", як це передбачено рішенням 19 сесії Міської ради 7 скликання від 18.04.2018 №1051/18, не укладалася.
52.          Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
53.          Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).
54.          За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанції обґрунтовано взяли до уваги, що за відсутності факту державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди землі, що мала бути обов`язково укладена як умова та підстава поновлення цього договору відповідно до частини восьмої статті 33 Закону України "Про оренду землі", у Міської ради та TOB "Pар Груп" не виникли взаємні права та обов`язки щодо оренди спірної земельної ділянки відповідно до пунктів 1.1, 1.2 додатку 1 до рішення Міської ради від 18.04.2018 № 1051/18 "Про поновлення договорів оренди землі для продовження будівництва об`єктів".
55.          Відтак, встановивши обставини припинення 01.01.2018 договору оренди земельної ділянки, без подальшого поновлення його дії після цієї дати, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для прийняття Міською радою оспорюваного рішення від 22.04.2020 №2091/20 в частині поновлення договору оренди земельної ділянки від 27.02.2014 № 4867936.
56.          Згідно із частиною десятою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
57.          Відповідно до частини першої статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
58.          Ураховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що пункт 6 додатку 1 до рішення 35 сесії 7 скликання Міської ради "Про поновлення договорів оренди землі та продовження строків будівництва об`єктів" від 22.04.2020 №2091/20, яким TOB "Рар Груп" поновлено договір оренди земельної ділянки від 27.02.2014 № 4867936 (кадастровий номер 6310137900:02:019:0002), прийнято з порушенням вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про оренду землі", а відтак є незаконним.
59.          Доводи TOB "Рар Груп" про те, що рішення судів попередніх інстанцій у цій справі прийнято без урахування висновків суду касаційної інстанції, які викладено у постановах № 594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справі №       313/350/16-ц, від 22.09.2020 у справі № 159/5756/18, від 31.08.2021 у справі №       903/1030/19, від 21.09.2022 у справі № 926/2720/21 щодо застосування положень статті 33 Закону України "Про оренду землі", відхиляються колегіє суддів.
60.          Здійснюючи касаційне провадження у даній справі колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду констатує, що вказані висновки судів попередніх інстанцій в частині здійсненого ними застосовування приписів статті 33 Закону України "Про оренду землі" жодним чином не суперечать, а навпаки узгоджуються з висновками Верховного Суду у зазначених скаржником постановах.
61.          Посилання ж скаржника на постанову Верховного Суду від 13.04.2023 у адміністративній справі № 757/30991/18-а, спір у якій виник щодо визнання неправомірним визначеного до виплати розміру суддівської винагороди, є помилковим, оскільки правовідносини, що були предметом розгляду у ній є неподібними до правовідносин, які розглядаються у цій справі щодо дотримання Міською радою вимог земельного законодавства в частині підстав для поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк. Окрім цього, з урахуванням висновків, які були покладені судами попередніх інстанцій в основу своїх рішень (пункти 28, 51, 54 цієї постанови), Суд не вбачає невідповідності висновків судів попередніх інстанцій позиції, на яку посилається скаржник. 
62.          Окрім цього, також визнаються необґрунтованими посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №2-3632/11, від 15.07.2019 у справі №235/499/17, від 30.10.2019 у справі №390/131/18, від 01.04.2020  у справі №686/24003/18, від 01.06.2022 у справі №640/25836/20 в контексті виходу судами за межі позовних вимог.
63.          Колегія суддів звертає увагу, що предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. А правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
64.          Так, посилання судів попередніх інстанцій в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень на норму статті 376 ЦК України та на те, що незавершений будівництвом об`єкт (магазин продовольчих товарів із дегустаційною залою) по вул. Полтавський Шлях, будинок 65-А, є самочинно збудованим об`єктом нерухомості, не може вважатися порушенням принципу диспозитивності, оскільки в даному випадку суди, відреагувавши на доводи ТОВ "Рар Груп", якими останнє обґрунтовувало свої заперечення, зокрема у відзиві на касаційну скаргу, виконували на підставі частини першої статті 316 ГПК України вміщені в постанові Верховного Суду від 08.02.2022 у цій справі обов`язкові вказівки щодо необхідності дослідження та об`єктивної оцінки всіх аргументів учасників справи і всіх зібраних у справі докази в їх сукупності.
65.          Ураховуючи наведене, заявлена ТОВ "Рар Груп" у касаційній скарзі підстава касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції і рішення суду першої інстанції (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України) у даному касаційному провадженні не підтвердилась. Неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, якими врегульовані спірні правовідносини скаржником не доведено.
66.          Щодо іншої заявленої підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначає таке.
67.          Згаданим пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
68.          В свою чергу, у пункті 1 частини третьої статті 310 ГПК України (на нього посилається скаржник у касаційній скарзі) вказано, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
69.          Тобто, в силу наведеного припису процесуального права скасування оскаржуваних рішень судом касаційної інстанції з подальшим направленням судової справи для нового розгляду можливе виключно у тому випадку, коли суд дійде висновку про обґрунтованість  заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених, зокрема, пунктом 1 частини другої статті 287 цього Кодексу.
70.          При цьому всі інші доводи скаржника, наведені в пункті 16 цієї постанови, в частині невстановлення наявності форс-мажорних обставин, причин відсутності та непідписання додаткової угоди, наявності судового спору щодо законності будівництва на спірній земельній ділянці, в цілому зводяться до намагання схилити суд касаційної інстанції вийти за межі касаційного розгляду справи, а саме переоцінити докази, досліджені судами попередніх інстанцій, що суперечить положенням статті 300 ГПК України, тому такі доводи відповідно до частини третьої статті 300 ГПК України Верховним Судом не приймаються. Більше того, з урахуванням викладеного вище у цій постанові (пункти 28, 51, 54 постанови) вирішального значення для правильного вирішення цієї справи вони не мають.
71.          За таких обставин, оскільки колегія суддів стверджувану скаржником підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України вже визнала необґрунтованою, а тому і підстав для скасування оскаржуваних рішення і  постанови та направлення цієї справи на новий розгляд з підстави встановленої пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду немає.
72.          Таким чином й інша заявлена ТОВ "Рар Груп" у касаційній скарзі підстава касаційного оскарження постанови апеляційного господарського суду  (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України) свого підтвердження при касаційному перегляді цієї справи не знайшла. Порушень судами попередніх інстанцій норм процесуально права скаржник не довів.
73.          Інші доводи касаційної скарги ТОВ "Рар Груп", в тому числі оголошені представником відповідача-2 в судовому засіданні суду касаційної інстанції щодо застосування судами положень законодавства, що регулює спірні правовідносини у невідповідній редакції, підставами касаційного оскарження не обґрунтовані, підставою відкриття касаційного провадження не слугували, направлені на переоцінку встановлених у справі обставин, що виходить за межі касаційного розгляду, передбачені статтею 300 ГПК України, вирішального значення для правильного розгляду цієї справи не мають, а тому судом касаційної інстанції і не розглядаються.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
74.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
75.          Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).
76.          Звертаючись із касаційною скаргою, скаржник, у межах доводів і вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, не спростував наведених висновків судів попередніх інстанцій та не довів неправильного застосування ними норм матеріального і порушення норм процесуального права як необхідної передумови для скасування оскаржуваних судових рішень у справі.
77.          За таких обставин, касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу ТОВ "Рар Груп" залишити без задоволення, а оскаржувані постанову апеляційного господарського суду і рішення місцевого господарського суду - без змін.
Розподіл судових витрат
78.          Оскільки Суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані судові рішення, відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати необхідно покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рар Груп" залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду Харківської області від 10.01.2023 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 у справі №922/510/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                     О. В. Случ

Судді                                                                                                           Н. О. Волковицька                                                                                                                          

                                                                                                         С. К. Могил