П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
17 липня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/11913/23	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Димерлія О.О.,
суддів  Танасогло Т.М., Крусяна А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 року про відмову у відкритті провадження у справі №420/11913/23

У С Т А Н О В И В:
24 травня 2023 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просила:
- визнати протиправними дії та скасувати висновок Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо відмови у внесенні доповнень до Актового запису №3 від 23 грудня 2022 року про народження ОСОБА_2 , складеного Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);
- зобов`язати Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести доповнення до Актового запису №3 від 23 грудня 2022 року у відомості про матір дитини до графи 14- 21 січня 1985 року, до графи 15- Республіки Молдова, до графи 16- Україна, Одеська, Білгород-Дністровський, Пшеничне, вулиця Шкільна, 149, складеного Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 року відмовлено ОСОБА_1 , яка звернулась в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 у відкритті провадження у справі №420/11913/23 на підставі пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України, оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини пов`язані із встановленням дати народження та місця проживання матері дитини, громадянства її батьків. Фактично позивачка звернулась до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права на відображення достовірної інформації в актовому записі, а не для оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану.
Таким чином, на переконання суду попередньої інстанції, об`єктом перевірки у цій справі є встановлення обставин, що спростовують або не спростовують факт дати народження та місця проживання матері дитини, громадянства батьків дитини ОСОБА_2 , а не дотримання Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) процедури розгляду звернення заявниці про внесення змін до актового запису №3 від 23 грудня 2022 року.
Не погоджуючись із означеним судовим рішенням, позивачкою подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження по справі.
Як слідує зі змісту апеляційної скарги, обґрунтовуючи свої вимоги, скаржниця уважає, що суд попередньої інстанції неправильно трактує характер спірних правовідносин та помилково відносить їх до категорії цивільно-правових. В той же час, в дійсності йдеться про адміністративно-правові відносини щодо оскарження індивідуального акту суб`єкта владних повноважень, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Скаржниця наголошує, що підставою звернення із цим позовом слугувала відмова органу реєстрації цивільного стану у внесенні заявлених доповнень до актового запису, а всі юридичні факти між учасниками цих правовідносин вже встановлені.
В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту установлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно із частиною 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження у суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.
У частині 3 статті 124 Конституції України проголошено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства визначаються Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із приписами пункту 1 частини 1 статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Положеннями пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій тощо.
Вжитий у КАС України термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
У відповідності із положеннями пункту 19 частини 1 статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Згідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
З огляду на положення статей  2, 4, 19 КАС України з урахуванням того, що орган державної реєстрації актів цивільного стану є державним органом - суб`єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану, яка має публічно-правову природу, спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи слід кваліфікувати як публічно-правовий спір, який належить до адміністративної юрисдикції.
Предметом спору щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи є власне рішення, дії чи бездіяльність відповідного органу, а не наявність в особи особистого немайнового права.
При розгляді справ, пов`язаних з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану неприпустимим є вихід адміністративного суду за межі публічно-правових аспектів справи і встановлення юридичних фактів, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану. Суд не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідчених поданими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти, а такі справи належать до цивільної юрисдикції і вирішуються, зокрема, у порядку окремого провадження.
Подібна за змістом позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі 822/1064/17.
Окрім того, Велика Палата Верховного Суду, а також Верховний Суд у своїх постановах неодноразово вказували, суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від установлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису і зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису.
У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє, чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України, а також чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. 
Так, матеріалами справи підтверджується, що позивачка звернулась до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про народження дитини №3 від 23 грудня 2022 року, складеного Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
У означеній заяві заявниця просила графу «відомості про матір дитини» доповнити датою народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 », доповнити громадянство «Громадянка Республіки Молдова», місце проживання доповнити « АДРЕСА_1 ». На підтвердження свого прохання заявницею надано пакет необхідних документів.
Зі змісту оскаржуваного Висновку слідує, що відмовою у внесенні змін до Актового запису слугував факт закінчення терміну дії документу, а саме паспорта громадянина Республіки Молдова для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тип – НОМЕР_1 від 14.05.2010 року.
Як зазначив суд попередньої інстанції, спірні правовідносини пов`язані, зокрема, із встановленням дати народження та місця проживання матері дитини (позивачки), громадянства її батьків (в тому числі позивачки). Однак, окружним адміністративним судом не взято до уваги та не надано оцінки тому, що такі відомості на час звернення ОСОБА_1 до відповідача могли бути установлені. 
Так, як слідує зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, позивачку документовано, серед іншого, паспортом Республіки Молдова від 13.05.2010 року, терміном дії до 21.01.2030 року.
Окрім того, в матеріалах справи, наявні Довідки від 11.01.2023 року за вих.46, від 06.04.2023 року за вих.№322,323, виданих Виконавчим комітетом Петропавлівської сільської ради сіл Фараонівка, Пшеничне Білгород-Дністровського району Одеської області.
Зі змісту вказаних довідок убачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою АДРЕСА_1 .
Вказане виключає необхідність встановлення певних юридичних фактів, про які зазначав суд попередньої інстанцій, як на основу спірних правовідносин.
Відтак, на думку судової колегії, суд попередньої інстанції дійшов передчасних висновків, що позивачка звернулась до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права на відображення достовірної інформації в актовому записі, а не для оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану.
Вирішуючи спір, апеляційний суд враховує висновки, викладені Верховним Судом в постанові від 16.02.2023 року по справі №420/11422/21.
За наведеного вище правового регулювання, на переконання суду апеляційної інстанції, ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 року про відмову у відкритті провадження у справі №420/11913/23 підлягає скасуванню, оскільки судом попередньої інстанції порушено норми процесуального права.
Повноваження суду апеляційної скарги за наслідками розгляду апеляційної скарги визначено у приписах статті 312 КАС України.
Так, згідно із частиною 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд до суду першої інстанції.
У відповідності до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.
У зв`язку з порушенням судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, відповідно до приписів ч. 3 ст. 312, 320 КАС України, оскаржувана ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 року про відмову у відкритті провадження у справі №420/11913/23 підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження по справі.
Керуючись ст. 308, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 – задовольнити повністю.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 року про відмову у відкритті провадження у справі №420/11913/23 - скасувати.
Справу №420/11913/23 за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчого комітету Петропавлівської сільської ради про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання внести доповнення до актового запису направити до Одеського окружного адміністративного суду для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження по справі.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	Т.М. Танасогло    А.В. Крусян