П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 489/1234/23	

 	Головуючий в 1 інстанції: Кокорєв В.В.                            Дата і місце ухвалення: 19.05.2023р., м.Миколаїв                                                                                                    	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.
        (у зв`язку із неявкою у судове засідання сторін, справу
        розглянуто в порядку п.2 ч.1 ст. 311 КАС України)          

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 19 травня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Миколаєва з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6657188 від 10.03.2023р., якою позивача притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Будь-яких належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, поліцейським до постанови не додано. До того ж, у спірній постанові серії ЕАС №6657188 від 10.03.2023р., в порушення ч.3 ст.283 КУпАП, відсутня інформація про фіксацію правопорушення із застосуванням технічних  засобів. Також, позивач зазначав, що відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, не надано ОСОБА_1 можливості скористатися правовою допомогою.
Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 19 травня 2023 року позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову серії ЕАС №6657188 від 10.03.2023р. про притягнення   ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.
Стягнуто з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 19.05.2023р., з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції не обґрунтовано виходив з того, що спірна постанова серії ЕАС №6657188 від 10.03.2023р. не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки в ній не зазначений технічний засіб, за допомогою якого здійснювався відеозапис адміністративного правопорушення. Апелянт стверджує, що це є формальним недоліком та не може бути достатньою підставою для скасування спірної постанови. При цьому, на наданому відповідачем до суду відеозаписі чітко зафіксовано як ОСОБА_1 здійснює обгін  на перехресті  іншого транспортного засобу  та здійснює подальший рух по зустрічній смузі. 
Також, апелянт посилається на те, що відмова ОСОБА_1 10.03.2023р. отримати копію постанови серії ЕАС №6657188 на місці розгляду справи та отримання її засобами поштового зв`язку не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.  
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Предметом спору у даній справі є оскарження ОСОБА_1 законності складеної інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області, старшим сержантом поліції  Блиставцевою О.С. постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6657188 від 10.03.2023р., якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.
Зокрема, у вказаній постанові зазначено, що 10.03.2023р.  о 11 год. 03 хв. ОСОБА_1 по вул.Троїцькій (Кірова), 90 в м.Миколаєві керуючи транспортним засобом TOYOTA PRADO, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив обгін на перехресті вул.Херсонське шосе та вул.Кругова, чим порушив п.14.6 а Правил дорожнього руху.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 та скасовуючи спірну постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №6657188 від 10.03.2023р., зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні докази порушення позивачем п.14.6 а Правил дорожнього руху. При цьому, суд не прийняв до уваги наданий УПП в Миколаївській області відеозапис вчиненого позивачем порушення, зазначивши, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6657188 від 10.03.2023р. не відповідає вимогам статті 283 КУпАП, оскільки в ній не зазначений технічний засіб за допомогою якого здійснювався відеозапис адміністративного правопорушення, тому такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Колегія суддів погоджується з такими висновком суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.
Згідно п.п. 8, 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
Згідно п. 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Підпунктом а) пункту 14.6 ПДР встановлено заборону обгону транспортного засобу на перехресті. 
При цьому, обгімн — випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.
Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При зверненні  з даним позовом до суду ОСОБА_1 заперечує факт обгону ним 10.03.2023р.  о 11 год. 03 хв. іншого транспортного засобу по на перехресті вул.Херсонське шосе та вул.Кругова в м.Миколаєві, та, відповідно, порушення ним п.14.6 а Правил дорожнього руху.
Управління патрульної поліції в Миколаївській області, в свою чергу, стверджує, що факт порушення позивачем ПДР мав місце, що підтверджується відео фіксацією, наданою до суду першої інстанції разом із відзивом на позовну заяву. 
Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частиною 1 статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).
Доказами ж в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).
Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Колегія суддів зазначає, що тільки належна фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивачем може підтвердити правомірність накладення на нього адміністративного стягнення та може вважатися належним доказом по справі.
З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення.
Водночас, приписами ч.3 ст.283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.  
У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами статей 73, 74 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018р. у справі №524/5536/17, від 17.07.2019р. у справі №295/3099/17, від 24.07.2019р. у справі №161/10598/16-а, від 13.02.2020р. у справі №524/9716/16-а, від 19.02.2020р. у справі №607/3394/17, від 27.02.2020р. у справі №344/4629/16-а.
В контексті наведеного Верховний Суд у постанові від 05.03.2020р. у справі №607/7987/17 зауважив, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.
Суд зазначає, що одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
За таких обставин, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КАС України,  колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про незаконність спірної постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6657188 від 10.03.2023р. та, у зв`язку з цим, про її скасування.
Що ж до доводів апелянта про пропуск ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом щодо оскарження спірної постанови, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вручення відповідачем копії цієї постанови позивачу одразу ж після її винесення. У постанові серії ЕАС №6657188 від 10.03.2023р. зазначено, що її копію направлено ОСОБА_1 рекомендованим листом 14.03.2023р. Відповідне поштове відправлення позивачем отримано 18.03.2023р. та вже  22.03.2023р. він звернувся до суду з позовом про її скасування, тобто в межах строку, встановленого ч.2 ст.286 КАС України.
Таким чином, доводи апеляційної скарги Управління патрульної поліції в Миколаївській області висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 19 травня 2023 року колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 19 травня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
                                                            Повний текст судового рішення виготовлений  11 липня 2023 року.

Головуючий:                                                                                                                    І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук