Ухвала                      
 
05 вересня 2023 року
м. Київ
 
справа № 757/43087/20
провадження № 61-12236ск23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., 
розглянувкасаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 20 липня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Осіяна Олексія Миколайовича, Білоконь Олени Валеріївни та Сакари Наталії Юріївни про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
11 серпня 2023 року  ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 20 липня 2023 року в указаній справі.
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 рокуслід відмовити                                  з огляду на таке.
Верховний Суд у результаті комплексного аналізу Єдиного державного реєстру судових рішень встановив, що заявник подав касаційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року, яка не переглядалася в апеляційному порядку, оскільки ухвалою Київського апеляційного суду                                    від 20 липня 2023 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року визнано неподаною та повернуто.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,                             а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Отже, ухвала Печерського районного суду м. Києва на час подачі касаційної скарги не переглядалася в апеляційному порядку, відтак касаційному оскарженню                                                 не підлягають рішення суду першої інстанції без апеляційного перегляду цієї справи.
За приписами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                               у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано                           на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи те, що ухвала Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня                            2022 рокуне переглядалася судом апеляційної інстанції у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Разом із тим, касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 липня 2023 року підлягає відкриттю.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті                 389 ЦПК України. 
Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів                          у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження                                         (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження указаного судового рішення заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права. 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк                                          та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження                                               у справі в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 20 липня 2023 року та витребування матеріалів справи із суду першої інстанції.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року у даній справівідмовити.
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 липня 2023 року.
Витребувати із Печерського районного суду м. Києва цивільну справу                                           № 757/43087/20 за позовом ОСОБА_1 до колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Осіяна Олексія Миколайовича, Білоконь Олени Валеріївни та Сакари Наталії Юріївни                                            про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                                     Є. В. Петров
 
А. І. Грушицький
 
І. В. Литвиненко