Номер провадження: 22-ц/813/1595/23 
Справа № 509/2900/20
Головуючий у першій інстанції Бочаров А.І.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                        Сегеди С.М.,
суддів:                        Громіка Р.Д.,
                               Драгомерецького М.М.,                 
               за участю:
               секретаря                 Нечитайло А.Ю.,
               представника апелянта ОСОБА_1 - адвоката Кірющенка О.М.,
               представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Приймачука С.І.,
               
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кірющенко Олександр Михайлович, на додаткове рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 червня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Бочарова А.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2  до ОСОБА_1  про поділ майна при розірванні шлюбу, 
встановив: 

22.06.2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна при розірванні шлюбу. 
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 червня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено (т.1, а.с.130-134). 
Додатковим рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 червня 2021 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_2 про винесення додаткового судового рішення (т.1, а.с.137-140, 159-161).
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн. та понесені витрати, пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 7 000, 00 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Кірющенко О.М. ставить питання про скасування додаткового рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 червня 2021 року, прийняття нового рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (т.1, а.с.228-234). 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду від 29 червня 2021 року залишити без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення (т.2, а.с.62-68). 

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

17 червня 2021 року від адвоката Приймачука С.І. надійшла заява про винесення додаткового рішення у справі, в частині вирішення питання щодо судових витрат.
Заява мотивована тим, що в позовній заяві позивачем було також зазначено, що судові витрати складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн. та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи у розмірі 7 000, 00 грн. 
Крім того, 17 червня 2021 року представником позивача ОСОБА_3 разом із заявою про ухвалення додаткового рішення, на підтвердження понесених позивачем ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу, надіслано на адресу суду копію договору про надання правової допомоги №08.07/77-2020 від «08» липня 2020 року, укладеного між ОСОБА_2 та АО «Правовий Центр «Інтелект», Акт здачі-приймання виконаних робіт від 10.06.2021 року, який містить детальний опис наданих послуг у справі №509/2900/20, що є розрахунком часу та вартості наданої правової допомоги (гонорару) і згідно якого розмір винагороди адвоката за надання правової допомоги становить 10 000,00 грн.
Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду, заявник посилався на те, що задовольнивши позов повністю, суд не вирішив питання про стягнення судових витрат, що складаються із витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.
Тобто, за змістом даної норми процесуального права належне повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання, є обов`язковим.
Однак, матеріали справи не мають доказів належного повідомлення відповідача ОСОБА_2 про дату, час і місце судового засідання, в якому було ухвалене додаткове судове рішення (т.2, 141-158).
Наявні в матеріалах справи докази кур`єрської доставки поштового відправлення на адресу відповідача ОСОБА_1 (т.1, а.с. 153) вищезазначених висновків колегії суддів не спростовують, оскільки в ньому відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання поштового відправлення.
У зв`язку з цим оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню.
При цьому колегією суддів враховано, що у відповідності до п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України неповідомлення належним чином учасника справи про дату, час і місце розгляду справи, якщо учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скарги такою підставою, є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.
Як вбачається зі змісту апеляційної скарги на додаткове судове рішення, скаржник ОСОБА_1 обґрунтовував її, окрім іншого, також і неналежним його повідомленням про час і місце судового засідання, в якому було ухвалено додаткове судове рішення.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне додаткове рішення суду скасувати

Що стосується суті вимог про ухвалення додаткового судового рішення, то вони є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з проведенням експертизи.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас, в силу вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно з ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
На підтвердження витрат на підготовку експертного висновку представником позивача надано договір №109/151/20 про надання послуг з проведення судової експертизи від 09.11.2020 року та експертний висновок судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 17.11.2020 року. 
Вартість послуг з проведення судової експертизи склала 7 000, 00 грн., що підтверджується рахунком №151/20 від 09.11.2020 року та квитанцією №Т260-Е73М-74НС-6А47 від 10.11.2020 року (т.1, а.с.149, 150).

Відповідно до вимог ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Враховуючи те, що судом при винесенні рішення від 08.06.2021 року у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не вирішувалось, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, а також враховуючи те, що позовні вимоги було задоволено повністю, принципу розумності та справедливості, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача - адвоката Приймачука С.І. та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000, 00 грн. та витрат, пов`язаних із проведенням експертизи у розмірі 7 000, 00 грн.
При цьому колегія суддів зазначає, що в порушення вимог, передбачених ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України відповідач ОСОБА_1 або його представник – адвокат Кірющенко О.М. не надали жодного заперечення що розрахунків судових витрат та можливості їх зменшення з тих чи інших підстав.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти ухваленого додаткового судового рішення, а також доводів своєї апеляційної скарги на нього.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, оскільки додаткове рішення у справі ухвалено не у відповідності до вимог процесуального права.
У зв`язку з цим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване судове рішення скасувати і прийняти постанову, якою заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Приймачука С.І. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., а також понесені витрати на проведення судової експертизи в розмірі 7 000 грн.

Часткове задоволення апеляційної скарги полягає у тому, що колегія суддів вважає за необхідне скасувати додаткове рішення суду через неналежне сповіщення відповідача ОСОБА_1 про час і місце судового засідання, та ухвалити у справі таке ж саме судове рішення, яким задовольнити заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Приймачука С.І. про ухвалення у справі додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 137, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 – 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 
постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвокат Кірющенка Олександра Михайловича задовольнити частково.
Додаткове рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 червня 2021 року скасувати.
Прийняти постанову, якою заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Приймачука Сергія Івановича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , понесені витрати на проведення судової експертизи в розмірі 7 000 грн. (сім тисяч гривень).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 17.07.2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду:        С.М. Сегеда

       Р.Д. Громік

       М.М. Драгомерецький