Ухвала
12 липня 2023 року
м. Київ
справа № 751/6028/14 
провадження № 61-10081ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Андрія Олександровича на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 01 червня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження 
у справі за заявою приватного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2014 року приватне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПрАТ «Альфа-Банк») звернулось до суду з заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у справі № 1083-2/203/14. 
 
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 серпня 
2014 року заяву ПрАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду задоволено.
Видано ПрАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» винесеного у складі судді Веремій Т. М. (одноособово) від 24 квітня 2014 року у справі № 1083-2/203/14 третейського суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 176 927,41 грн, судові витрати по сплаті третейського збору у сумі 400,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Альфа-Банк» судовий збір 
у розмірі 243,60 грн.
 
26 травня 2023 ОСОБА_3 звернулася до Чернігівського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищевказану ухвалу суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ПрАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду. Одночасно заявниця просила поновити процесуальний строк для подання апеляційної скарги на ухвалу суду, визнавши поважними причини його пропуску.
 
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 01 червня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 серпня 
2014 року у справі за заявою ПрАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.
 
Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження виходив з того, що апеляційна скарга не містить доказів пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили. Посилання на запровадження в Україні воєнного стану не береться апеляційним судом до уваги, так як оскаржувана ухвала винесена 26 серпня 2014 року, а воєнний стан в Україні запроваджено 24 лютого 2022 року.  
 
03 липня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Лисенко А. О. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 01 червня 2023 року (надійшла до суду 07 липня 2023 року), в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року        № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Перевіривши доводи касаційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Лисенка А. О. на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 01 червня 
2023 року, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 серпня 2014 року у справі за заявою ПрАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.
 
Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваної ухвали.
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити 
у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову 
у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову 
у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень 
у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
 
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається Цивільним процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
 
У статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства
є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
 
Застосування передбачених цією нормою правил залежить від виду процесуального строку. У разі, коли процесуальна дія не вчинена у межах строку, встановленого законом, суд може поновити його, якщо строк пропущено з причин, визнаних судом поважними.
 
Статтею 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється 
з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 
2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів
з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
 
За змістом пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
 
Згідно з пунктами 1, 2 частини другої статті 357 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:
1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.
2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
 
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.
 
Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.
 
Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
 
Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.
 
Європейський Суд з прав людини зауважив, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із цим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути                      не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «DeGeouffre dela Pradellev. France» від 16 грудня 1992 року).
 
Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.
 
Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
 
Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини 
й у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 року.
 
Суд апеляційної інстанції встановив, що ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 серпня 2014 року заяву ПрАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду задоволено. 
Видано ПрАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий Союз» винесеного у складі судді Веремій Т. М. (одноособово) від 24 квітня 2014 року у справі № 1083-2/203/14 третейського суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 176 927,41 грн, судових витрат по сплаті третейського збору у сумі 400,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Альфа-Банк» судовий збір 
у розмірі 243,60 грн.
 
02 серпня 2021 року ОСОБА_2 зверталася до Новозаводського районного суду м. Чернігова із заявою про направлення їй належним чином завіреної копії рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова, на підставі якого було видано виконавчий лист № 751/6028/14 від 10 вересня 2014 року.
 
За змістом супровідного листа Новозаводського районного суд м. Чернігова від 05 серпня 2021 року на заяву ОСОБА_2 останній надіслано копію оскаржуваної ухвали суду.
 
26 травня 2023 року ОСОБА_3 звернулася до Чернігівського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищезазначену ухвалу суду та ухвалити нове рішення про відмову 
у задоволенні заяви ПрАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду. Одночасно заявниця просила поновити процесуальний строк для подання апеляційної скарги на ухвалу суду, визнавши поважними причини його пропуску.
 
В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 , 
з посиланням на пункт 2 частини другої статті 354 ЦПК України, зазначала, що оскаржувана ухвала нею отримана не була, відповідно вона має право на поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження. Зазначала, що на виконання клопотання адвоката Лисенка А. О. про ознайомлення 
з матеріалами справи від 20 квітня 2023 року матеріали справи отримано 
№ 751/6028/14 у електронному вигляді.
 
Також, заявниця посилалася на Указ Президента України № 64/2022 
від 24 лютого 2022 року, яким по всій території України введено воєнний стан, який на дату подання заяви не є припиненим чи скасованим..
 
У касаційній скарзі заявник посилається на аналогічні підстави пропуску строку подачі апеляційної скарги, а саме, що копію ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 серпня 2014 року вона не отримувала та введення в Україні воєнного стану. 
 
Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 серпня 2014 року зареєстрована - 27 серпня 2014 року, а оприлюднена - 01 вересня 2014 року.
 
Апеляційна скарга подана через більше ніж 8 років після оприлюднення ухвали 
у Єдиному державному реєстрі судових рішень. 
 
При цьому заявник не вказує, які конкретні обставини непереборної сили завадили їй вчасно отримати копію ухвали та вчасно звернутися 
з апеляційною скаргою. 
 
Дослідивши клопотання про поновлення строків подачі апеляційної скарги, Чернігівський апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що заявником не надано жодного доказу на підтвердження того, що строк апеляційного провадження пропущений внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
 
Чернігівський апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що матеріалами справи встановлено, що про існування оскаржуваної ухвали суду та видання на її підставі виконавчого листа заявниці було відомо станом на 02 серпня 2021 року.
Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції стосовно того, що посилання на запровадження в Україні воєнного стану суд не брав до уваги, так як оскаржувана ухвала винесена 26 серпня 2014 року, а воєнний стан в Україні запроваджено 24 лютого 2022 року.
Щодо посилання представника заявника на введення в Україні воєнного стану,  як на поважну причину пропуску строку апеляційного оскарження, слід вказати наступне.  
 
Введення воєнного стану дійсно є підставою для поновлення особі строку касаційного оскарження у випадку, якщо особа зазначає конкретні обставини, що у зв`язку із введенням воєнного стану завадили їй вчасно подати апеляційну скаргу (наприклад виїзд з місця проживання в зв`язку 
з проведенням в місці проживання бойових дій, відсутність інформації про результати розгляду справи та неможливість вчасно її отримати, тощо).
 
Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану 
в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
 
Подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду                    від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22, провадження № 11-107заі22. 
 
Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у відкритті апеляційного провадження, відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України, слід відмовити, у зв`язку з недоведеністю пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
 
При цьому, заявник повинен був цікавитися рухом справи, а згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
 
Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
 
Процесуальний строк апеляційного оскарження, встановлений ЦПК України, забезпечує оперативність цивільного судочинства, дисциплінуючим фактором регламентації процесуальних дій учасників справи, спрямований на                                 незловживання процесуальними правами.
 
Доводи касаційної скарги, які зводяться до того, що заявником було наведено поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, на правильність висновку суду не впливають, оскільки спростовуються встановленими апеляційним судом обставинами.
 
Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
 
Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд 
не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.
 
Такий правовий висновок міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі № 171/1584/18 (провадження № 14-432цс19).
 
Інші доводи касаційної скарги ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права й висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
 
Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Андрія Олександровича на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 01 червня 2023 року про відмову 
у відкритті апеляційного провадження у справі за заявою приватного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            Г. В. Коломієць
          Б. І. Гулько
         Д. Д. Луспеник