ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 липня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 340/331/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Лукманової О.М., Юрко І.В.,        
          розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу    ОСОБА_1 
          на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 року (головуючий суддя Момонт Г.М.)
          в адміністративній справі №340/331/23 за позовом ОСОБА_1   до відповідача Фортечного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
          
          Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 25.01.2023 року до Кіровоградського окружного адміністративного суду (через систему «Електронний суд») з позовом до відповідача Фортечного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому, в якому просив:
          - визнати протиправними дій Фортечного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому щодо прийняття рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у внесенні відповідних змін до актових записів цивільного стану про народження дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з визнанням батьківства;
          - зобов`язати Фортечний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому внести відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як про батька до актового запису №1497 від 21.12.2005 року про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вказати по батькові дитини за іменем батька « ОСОБА_4 », залишивши йому прізвище матері « ОСОБА_5 » та повторно видати нове свідоцтво про народження дитини;
          - зобов`язати Фортечний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому внести відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як про батька до актового запису №523 від 24.06.2009 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та вказати по батькові дитини за іменем батька « ОСОБА_6 », залишивши їй прізвище матері « ОСОБА_5 » та повторно видати нове свідоцтво про народження дитини.
            Позов обґрунтовано тим, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходився у близьких відносинах з громадянкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від яких народилися діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки позивач не був одружений, то в Книзі реєстрації народжень сина та доньки (актові записи №1497 від 21.12.2005 та №523 від 24.06.2009) відомості про батька були зроблені відповідно до ч.1 ст. 135 СКУ. Однак, 26.11.2022 позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 тому вважає, що є підстави змінити запис про народження дітей та вказати його як батька.
          Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фортечного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
          Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що позовні вимоги про внесення змін до актового запису цивільного стану носять приватно-правовий характер та не підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства, а тому у відкритті провадження в адміністративній справі належить відмовити. 
              Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
           Вказує, що вимоги позивача до відповідача спрямовані на захист порушеного права шляхом зобов`язання відповідача внести зміни до актових записів.
          Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
           Розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України без повідомлення учасників справи.
         Перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши правильність прийняття судом першої інстанції ухвали від 31.01.2023 року, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.
           Згідно з п.4 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
          Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
          З огляду на п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
          У розумінні п.1, 2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому:
          - хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або
          - хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або
          - хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
          Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише суб`єктний склад, але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. 
          При цьому під час визначення предметної юрисдикції слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
          З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою до Фортечного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому про визнання батьківства, бажав внести відомості про батька до актового запису про народження дитини №523 від 24.06.2009 року, складеного Моськовським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (м. Харків).
          Листом від 19.01.2023 р. №60-3323 Фортечний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому відмовив у внесенні змін до актового запису цивільного стану, пославшись на те, що виявлено, що заявнику на час народження дитини виповнилося 14 років, матері ж, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на момент народження дитини виповнилося 27 років.  Тобто в даному випадку мають статеві зносини з особою, яка не досягла статевої зрілості, які можуть кваліфікуватися як кримінальне правопорушення, передбачене ст.155. 156 ККУ. Враховуючи, що мали місце статеві зносини з особою, яка не досягла статевої зрілості та відсутністю рішення суду про надання права на шлюб, відповідач вважає, що в даному випадку доцільно розглядати заяву про внесення змін до актів цивільного запису про народження у зв`язку з визнанням батьківства щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в судовому порядку. Оскільки одночасно подані заяви на визнання батьківства викликають сумніви, та можуть містити не достовірні відомості, відповідач вважає, що заяви про визнання батьківства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та   ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 необхідно розглядати в судовому порядку, тому повернуто документи без виконання. (а.с. 22.-24). 
          Відповідно до ст.49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.
          Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо.
          Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
          Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.
          Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
          Згідно з ч.ч.1-3 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 р. №2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.
          Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.
          Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.
          Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.
          Частиною 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.
          За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.
          У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
          Так, порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також врегульовано Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. №96/5 (далі за текстом - Правила №96/5).
          Відповідно до п.1.1 розділу І Правил №96/5 внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.
          У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.
          Згідно з ч.1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
          Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 
1) визнання права; 
2) визнання правочину недійсним; 
3) припинення дії, яка порушує право; 
4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 
5) примусове виконання обов`язку в натурі; 
6) зміна правовідношення; 
7) припинення правовідношення; 
8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 
9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 
10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
          Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
          У пп.2.13.1 п.2.13 розділу ІІ Правил №96/5 зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: 
          рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
          Позовні вимоги у даній справі стосуються не порушення відповідачем порядку розгляду його заяви про визнання батьківства, а пов`язані з висновками щодо відмови у внесенні змін до актових записів, мотивованої наявністю сумнівів у достовірності зазначених заявниками відомостей.
          Зі змісту заявлених позовних вимог встановлено, що позовні вимоги спрямовані на захист порушеного права шляхом зобов`язання відповідача внести зміни до актових записів.
           При цьому, будь-яких доказів, щодо свого батьківства позивач до позову не надає.
           Водночас, визнання батьківства вирішується в порядку звернення до суду з вивільним позовом.
          Натомість, вирішуючи даний спір в адміністративному судочинстві, суд фактично повинен буде вирішити спір про визнання батьківства, що відноситься до цивільної юрисдикції.
          Отже, оскільки на даний час існує спір про право щодо батьківства, то дана справа не належить до розгляду в адміністративному судочинстві.
           Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
          На підставі викладеного, враховуючи, що позовні вимоги про внесення змін до актового запису цивільного стану носять приватно-правовий характер та не підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі належить відмовити.
          Таким чином, ухвала суду першої інстанції від 31.01.2023 року про відмову у відкритті провадження у справі - не підлягає скасуванню.
          Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 312, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:
          
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
          Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 року - залишити без змін. 
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 05.07.2023 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу ст. 238 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 
          Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко