ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" липня 2023 р.           Справа№ 910/4808/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кропивної Л.В.
суддів:            Барсук  М.А. 
          Пономаренка  Є.Ю. 
 
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авіa Солюшнз"
на рішення Господарського суду Київської області від 18.05.2022 (повний текст рішення складено 13.06.2022) 
у справі № 910/4808/21 (суддя - Мальована Л.Я.) 

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авіa Солюшнз
про стягнення             114 138 грн. 97 коп.,-

    В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог
Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" звернулося до суду з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авіa Солюшнз" про стягнення заборгованості у розмірі 114       138 грн. 97 коп., з яких: 103 253 грн. 81 коп. боргу, 5825 грн. 12 коп. пені, 1424 грн. 44 коп. 3% річних, 3635 грн. 60 коп. інфляційних втрат.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 26.09.2019 в частині своєчасної сплати орендної плати за період      березень - травень 2020 та вересень 2020 - січень 2021.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
Рішенням Господарського суду Київської області від 18.05.2022 у справі №910/4808/21 позов задоволений повністю; присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Авіа Солюшнз» на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» 103 253 грн. 81 коп. основного боргу, 5825 грн. 12 коп. - пені, 1424 грн. 44 коп. - 3% річних, 3635 грн. 60 коп. збитків від інфляції, 2270 грн. 00 коп. судового збору.
Рішення місцевого суду мотивовано порушенням відповідачем зобов`язань за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 26.09.2019 в частині своєчасної сплати орендної плати за період      березень - травень 2020 та вересень 2020 - січень 2021.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і додаткових пояснень та узагальнення їх доводів
Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум Авіa Солюшнз" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права.
В апеляційній скарзі відповідач посилався на карантинні обмеження, запроваджені Урядом України, та наявність обставин, що унеможливили використання орендованого майна, що є підставою для звільнення його, як орендаря, від орендних платежів під час дії карантину.
Водночас, скаржник зазначив, що на підставі   постанови Кабінету Міністрів України № 611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину"   має право на зниження орендної плати, що не було враховано судом першої інстанції при ухваленні судового рішення.
Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та письмових пояснень на додаткові пояснення відповідача
Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без      їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. 
Крім того, позивач вказує, що твердження апелянта про відсутність пасажирських авіаперевезень через ДП МА "Бориспіль" не відповідає дійсним обставинам справи.
Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" стверджує, що апелянт не має підстав посилатись на положення додатку №3   постанови Кабінету Міністрів України № 611 від 15.07.2020, яким розмір орендної плати на період дії карантину встановлюється у розмірі 25% від орендної плати, оскільки відповідач не надав доказів, що здійснював саме торгівельну діяльність і яку саме групу товарів реалізовував в орендованих приміщеннях. 
За змістом положень   постанови Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину»   відповідні знижки при сплаті орендної плати встановленні саме для орендарів, які користуються нерухомим майном, проте, так як      відповідач передав спірне майно в суборенду, він не має право на застосування до нього відповідної знижки.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2022 для їх розгляду визначено колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господасрького суду від 16.01.2023 відкрито апеляційне провадження    за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авіa Солюшнз" на рішення Господарського суду Київської області від 18.05.2022 у справі № 910/4808/21 у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій у даній справі
26.09.2019 між Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Авіа Солюшнз" (орендар) укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності (далі - договір), який посвідчений 26.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 2329.
Згідно з п. 1.2 договору від 26.09.2019 № 2329 майно передано в оренду з метою розміщення торговельного об`єкту з продажу продовольчих та непродовольчих товарів, надання інших послуг.
Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої   постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786   та становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку березень 2019 - 16294,50 грн, що складається з: частина приміщення № 78 на 3- му поверсі пасажирського терміналу "D" інв. № 47578 - 8664,00 грн без ПДВ; частина приміщення № 124 на 2-му поверсі пасажирського терміналу "F" з швидкомонтуючих легких конструкцій інв. № 47570      - 7630,50 грн без ПДВ.
Розмір орендної плати за перший місяць оренди встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за період з квітня 2019 по перший місяць оренди включно.
Пунктом 3.3 договору передбачено, що орендна оплата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції розміщується на офіційному веб - сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.
Орендна плата перераховується до державного бюджету та орендодавцю у співвідношенні 30% на 70% щомісяця, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п. 3.6 договору).
У пункті 5.3 договору визначено, що орендар зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету і орендодавцю.
Орендар зобов`язаний до 15 числа місяця, що слідує за звітним самостійно одержувати в бухгалтерії орендодавця акт приймання - здачі виконаних послуг та рахунок - фактуру за звітний місяць. Орендар несе відповідальність за вчасне отримання рахунку - фактури та акту приймання - здачі виконаних послуг, датою їх отримання вважається 12 число кожного місяця незалежно від дати його фактичного отримання. Підписаний акт приймання - здачі виконаних послуг орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію орендодавця протягом 5- ти календарних днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти календарних днів акт приймання - здачі виконаних послуг не буде повернуто орендодавцю та не буде надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами (п. 5.15 договору).
Звертаючись з позовними вимогами позивач послався на неналежне виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 26.09.2019 в частині своєчасної сплати орендної плати за період      березень - травень 2020 та вересень 2020 - січень 2021. У зв`язку з чим, просив стягнути з відповідача 114 138,97 грн, з яких: 103253,81 грн основного боргу, 5825,12 грн пені, 1424,44 грн - 3% річних та 3635,60 грн збитки від інфляції.
Розглянувши доводи апелянта, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке. 
Відповідно до ч. 1   ст. 509 Цивільного кодексу України   (далі   ЦК України) зобов`язанням є правовідношення,      в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати      роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2   ст. 509 ЦК України   зобов`язання виникають з підстав, встановлених   ст. 11 ЦК України.
Відповідно до   ст. 11 ЦК України   підставами виникнення цивільних прав та      обов`язків, зокрема, є договори.
Відповідно до ч.1   ст. 626 ЦК України   договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1   ст. 759 ЦК України   за договором найму (оренди), до яких відноситься спірний Договір оренди, наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Відповідно до ч. 1, ч. 5   ст. 762 ЦК України   за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.     
Згідно зі ст.ст.   525,   526 ЦК України   зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього   Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
За правилами ч. 1   ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Частиною 6   ст. 762 ЦК України   встановлено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
Наведена норма права визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої плати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/7492/16.
13.03.2020 Указом Президента України №87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.03.2020 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та постановою КМУ від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (із відповідними змінами та доповненнями), з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, з 12.03.2020 до 31.12.2022 на всій території України установлено карантин.
З огляду на встановлення на території України карантину, постановою Кабінету Міністрів України » № 611 від 15.07.2020 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» врегульовані питання щодо звільнення орендарів від орендної плати, а також щодо нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном.
Так у п. 1 вказаної постанови передбачено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2:
1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1;
2) нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розділу, затвердженої   постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786   (ЗП України, 1996 р., № 2, ст. 57; Офіційний вісник України, 2011 р., № 71, ст. 2677), здійснюється у розмірі:
- 50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2;
- 25 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.
У додатках 1, 2, 3 до вказаної постанови визначені відповідні переліки орендарів, які у повному обсязі або частково звільняються від сплати орендної плати на період дії карантину.
При цьому зазначена постанова не встановлює будь-якої процедури надання передбачених нею звільнень і знижок, у тому числі не передбачає необхідності отримання погоджень або укладення додаткових угод, оскільки нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених п. 3 цієї   постанови, є державним регулюванням такої плати, а тому отримання погодження щодо звільнення або знижки орендної плати, так само як і внесення змін до договору оренди цією   постановою   не вимагається. 
Право на зменшення орендної плати орендарі відповідної категорії отримують автоматично, за умови відповідності критеріям, прямо визначеним постановою №611 та не залежно від того, чи припинили такі орендарі свою діяльність на орендованому майні внаслідок запровадження карантину (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.08.2021 у справі №910/13397/20, від 20.10.2021 у справі №911/3067/20, від 09.02.2022 у справі №921/1/21).
До орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 25 відсотків (додаток 3), віднесені орендарі, які використовують нерухоме державне майно для розміщення на території аеропортів: кафе, барів, кафе-барів, закусочних, буфетів, кафетеріїв, що здійснюють продаж товарів підакцизної групи; кафе, барів, кафе-барів, закусочних, кафетеріїв, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи; ресторанів, ресторанів з нічним режимом роботи; їдалень, буфетів, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи; торговельних об`єктів.
Отже, вказаною постановою визначено чіткий перелік орендарів, для яких може бути здійснено перерахунок орендної плати, саме відповідно до мети використання нерухомого державного майна згідно укладеного між сторонами Договору.
Із змісту п. 1.2 Договору вбачається, що відповідне нерухоме майно передане позивачем відповідачу з метою розміщення торговельного об`єкту з продажу продовольчих та непродовольчих товарів, надання інших послуг, без права продажу відповідних позицій.
Отже, орендоване приміщення відповідно до умов договору повинно використовується відповідачем, як торговельний об`єкт.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідач як орендар, який використовує нерухоме державне майно для розміщення торговельного об`єкту, відповідно до додатку №3 Постанови № 611, має право на відповідне зниження орендної плати на 75 %.
Обставини необхідності застосування додатку №3 Постанови № 611 встановлені у постанові Північного апеляційного господарського суду від 01.03.2023 у 911/1052/22 між тими ж сторонами за період жовтень, листопад та грудень 2021 року.
Позивачем за період березень-травень 2020 року, вересень 2020 року - січень 2021 року, виставлено відповідачу рахунки-фактури та складено акти приймання-здачі виконаних послуг з яких на користь позивача (балансоутримувача) визначено до сплати, всього 122745,55 грн. (70% + ПДВ), а саме:
- № 904/69 від 31.03.2020 на суму 15003,27 грн.,
- № 904/101 від 30.04.2020 на суму 15123,30 грн.,
- № 904/128 від 31.05.2020 на суму 15168,66 грн.,
- № 904/226 від 30.09.2020 на суму 15152,99 грн.,
- № 904/248 від 31.10.2020 на суму 15304,50 грн., 
- № 904/255 від 30.11.2020 на суму 15503,47 грн.,
- № 904/288 від 31.12.2020 на суму 15643,00 грн.,
- № 904/2021 від 31.01.2021 на суму 15846,36 грн.
За наслідками розгляду справи суд першої інстанції дійшов хибного висновку про задоволення позову у повному обсязі, оскільки згідно додатку 3 до постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» відповідач міг розраховувати на сплату 25% від нарахованої орендної плати, з огляду на таке.
Враховуючи вимоги додатку №3 Постанови № 611, до сплати підляють грошові кошти за період березень - травень 2020, вересень 2020-січень 2021 у розмірі 30686,39 грн.
На виконання умов договору відповідачем сплачено позивачеві грошові кошти у розмірі 7743,62 грн. за березень 2020 року, що підтверджується платіжним дорученням               № 2 від 21.04.2020; 3845,87 грн. за листопад 2020 року, що підтверджується платіжним дорученням № 142 від 14.12.2020; 3910,75 грн. за грудень 2020 року, що підтверджується платіжним дорученням № 396 від 14.01.2021; 3961,50 грн., за січень 2021 року, що підтверджується платіжним дорученям № 170 від 12.02.2021.
Крім того, матеріали справи містять акти приймання-передачі за червень 2020 року на суму 20265,35 грн., з яких на користь позивача 15199,01 грн. (том.1. а.с. 120), за липень 2020 року на суму 20143,75 грн., з яких на користь позивача 15107,82 грн. (том.1. а.с. 172), рахунок - фактура № 904/198 від 31.08.2020 на суму 20103,47 грн. з яких на користь позивача 15077,58 грн. (том.1, а.с. 174) та платіжні доручення № 43 від 13.08.2020 на суму 15107,82 грн. за липень 2020 року, № 251 від 28.09.2020 на суму 15077,60 грн. за серпень 2020 року.
Отже, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України» № 611 від 15.07.2020 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» врегульовані питання щодо звільнення орендарів від орендної плати, а також щодо нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, якою відповідачу надано зниження орендної плати на 75 %, виставлених рахунків за період з березня 2020 по січень 2021 ( всього з урахування знижки на суму 42032,49 грн.) та здійснених відповідачем оплат (49647,16 грн.), колегія суддів дійшла висновку, що заборгованість на час подання позову була відсутня, а  тому позовні вимоги про стягнення 103253 грн. 81 коп. основного боргу задоволенню не підлягають, як і похідні позовні вимоги про стягнення нарахованих на вказану суму пені, відсотків річних та інфляційних втрат коштів, оскільки вони не сформульовані як самостійні, не містять окремого обґрунтування і доказів, а є правовим наслідком задоволення позовних вимог про стягнення основного боргу, то, за відсутності підстав для такого, не можуть бути задоволені. 
Аргументи апелянта в частині неможливості користуватись приміщеннями у зв`язку з закриттям терміналу та введення карантинних обмежень є неспроможними, оскільки спростовуються переданням ним орендованого майна  в суборенду, що підтверджується договором суборенди індивідуально визначеного від 26.12.2019 (т., а.с.105-120), а суборенда є способом користування майном орендарем.
Аргументи позивача про неможливість затсосування вимог постанови Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» у зв`язку з передачею відповідачем майна в суборенду є хибними, оскільки в розумінні вимог ч. 3 ст. 774 ЦК України до договору піднайму застосовуються положення про договір найму, отже зазначені договори нерозривно пов`язані один з одним.
Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1   ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча п. 1   ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Зважаючи на вказане, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є обґрунтованими, а апеляційна скарга такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до      ст. 74 ГПК України      кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст.      76,      77 ГПК України      належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Висновок суду
Відповідно до      ст. 277 Господарського процесуального кодексу України      підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на встановлене, при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права в частині необхідності застосування вимог постанови Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину», невірно встановив обставини справи, що призвело до хибних висновків і прийняття незаконного рішення, тож колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржене апелянтом рішення господарського суду у даній справі - скасуванню.
Судові витрати за подання позову та апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України  покладаються судом на Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль".
Керуючись приписамистатей 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
                                                                                  ПОСТАНОВИВ
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авіa Солюшнз" задовольнити, рішення Господарського суду Київської області від 18.05.2022 у справі № 910/4808/21 - скасувати.
2. Прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
3. Стягнути з Державного підприємства  « Міжнародний аеропорт « Бориспіль » ( 08300, Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль - 7, код 20572069)   на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Преміум Авіа Солюшнз »     ( 02091, м. Київ, шосе Харківське, 172-Б, офіс 209, код 42262796 ) 3405,00 грн. (три тисячі чотириста пять гривень) судового збору за подання апеляційної скарги.
4. Доручити місцевому господарському суду видати накази.
5. Матеріали справи №910/4808/21 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст.   287,  288 Господарського процесуального
                  Повний текст постанови складено 17.07.2023

Головуючий суддя                                                            Л.В. Кропивна 

Судді                                                                                М.А. Барсук

                                                                                Є.Ю. Пономаренко