Ухвала
 
08 серпня 2023 року 
 
м. Київ
 
справа № 450/3470/21
провадження № 61-10682ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В., 
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 30 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення страхового відшкодування,
 
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (далі - ПрАТ «СК «Уніка»), в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просив стягнути з відповідача вартість ремонту автомобіля у розмірі 216 789,65 грн, пеню у розмірі 19,18 грн; відсотки у розмірі 5 755,32 грн; інфляційні втрати у розмірі 10 376,07 грн. Крім того, просив стягнути 20 000,00 грн витрат на правову допомогу.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 10 грудня 2020 року ОСОБА_1 уклав з відповідачем договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско» № 826003/4605/0000297, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом та прикріплених до нього ззовні та всередині додатковим обладнанням. Застрахованим транспортним засобом є автомобіль марки Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , страхова сума за договором становить 550 000,00 грн.
15 травня 2021 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автошляху Львів-Пустомити у Пустомитівському районі Львівської області, уникаючи зіткнення з автомобілем, який виїхав на зустрічну смугу, здійснив наїзд на дорожній відбійник, внаслідок чого автомобіль зазнав технічних ушкоджень. 17 червня 2021 року постановою Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
17 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» з заявою про виплату страхового відшкодування, додавши до нього детальний опис вказаного страхового випадку, однак листом від 02 липня 2021 року відповідач повідомив йому про відмову у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на висновок експерта від 16 червня 2021 року згідно з яким він надав страховику неправдиві відомості про обставини страхового випадку. Проте, він одразу після ДТП вжив усіх заходів фіксування ДТП та вчасно повідомив страховика про страховий випадок. Згідно з висновком експерта, складеним після проведення автотоварознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 304 070,73 грн. За таких обставин, страховик зобов`язаний був протягом 10 робочих днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування здійснити виплату такого, однак цього не зробив, а тому до загальної суми розрахунку за невиконання зобов`язання підлягає нарахуванню пеня, 3 % річних та інфляційні втрати за користування чужими коштами за весь час прострочення згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), що становить 1 206,79 грн.
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 червня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 216 789,65 грн. Стягнуто з ПрАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 19,18 грн, 3 % відсотки річних у розмірі 5 755,32 грн, інфляційні витрати 10 376,07 грн. Стягнуто з ПрАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_1  10 000,00 грн витрат на правову допомогу. Стягнуто з ПрАТ «СК «Уніка» на користь держави 2 329,40 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 30 травня 2023 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Уніка» задоволено. Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 червня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 
ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Ільківа М. М. у липні 2023 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 30 травня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення процесуальнихнорм, просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
 
Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року становить 2 684,00 грн.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
 
Таким чином, ціна позову у справі становить 232 940,22 грн та станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 100 = 268 400,00 грн).
 
Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.
 
Посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга не містить. 
 
Посилання заявника на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу касаційного оскарження не заслуговують на увагу, оскільки з указаних підстав підлягають оскарженню рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанова суду апеляційної інстанції крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті, зокрема у малозначних справах. Тобто такі доводи є виконанням вимог процесуального закону щодо змісту будь-якої касаційної скарги, а тому самі по собі не вказують на фундаментальність порушених у скарзі питань для формування єдиної правозастосовчої практики, та не свідчить про наявність інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.
 
Обґрунтування касаційної скарги підставами, передбаченими частиною другою статті 389 ЦПК України, не звільняє заявника від обов`язку, у відповідності до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, обґрунтувати підстави перегляду в касаційному порядку судових рішень у малозначних справах.
 
Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 30 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення страхового відшкодування відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. Ю. Гулейков   С. О. Погрібний   О. В. Ступак