КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №22-ц/824/2784/2023
справа №369/4451/20
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
24 липня 2023 року                                                                                    м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача       Поліщук Н.В.
суддів                         Невідомої Т.О., Соколової В.В.
за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , подану адвокатом Кульбіч-Калбуковою Світланою Анатоліївною, та апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2022 року, ухвалене під головуванням судді Дубас Т.В.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , правонаступниками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Корякова Н.О., про переведення прав покупця на житловий будинок та земельну ділянку та визнання договорів купівлі-продажу частково недійсними в частині покупця та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , правонаступниками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Корякова Н.О., про виселення без надання іншого жилого приміщення, усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування моральної шкоди, -
 
встановив:
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про переведення прав покупця на житловий будинок та земельну ділянку та визнання договорів купівлі-продажу частково недійсними в частині покупця.
Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 05 лютого 2011 року. Від спільного проживання мають троє дітей: ОСОБА_6 , 2009 року народження, ОСОБА_7 , 2011 року народження, ОСОБА_8 , 2016 року народження. Подружжя разом працювало на підприємстві ТОВ "Орган з сертифікації "Промстандарт", у якому вони були засновниками.
11 серпня 2012 року у приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Мурзак С.О. укладено попередній договір про укладення договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 .
Також 11 серпня 2012 року чоловіком позивачки ОСОБА_5 зроблено нотаріально посвідчену заяву про надання згоди дружині на укладання попереднього та основних договорів.
Зазначає, що у зв`язку з тим, що на час укладання договорів ОСОБА_5 працював на державних посадах, балотувався у депутати, подружжя вирішило укласти основні договори на земельну ділянку та житловий будинок на батька ОСОБА_5 - пенсіонера, 1941 року народження - ОСОБА_3 , після чого він напише заповіт на сина ОСОБА_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки. Власником будинку АДРЕСА_1 залишився батько померлого.
Зазначає, що 18 березня 2020 року їй стало відомо, що відповідач ОСОБА_3 написав заповіт на все майно на свого молодшого сина ОСОБА_2 .
Уважає, що фактично придбане у шлюбі майно позивачки та її чоловіка може перейти особі, яка не має ніякого відношення до вказаного майна.
Мотивуючи наведеним, просить суд:
- визнати частково недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 20 вересня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Коряковою Н.О., реєстровий номер 1248, на земельну ділянку площею 0,1017 га, кадастровий номер 3222486201:01:018:0228, наданої для будівництва та обслуговувааня житлового будинку господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 в частині покупця та перевести права покупця за договором купівлі-продажу, укладеним 20 вересня 2012 року, реєстровий номер домоволодіння 36236043, номер запису 2062 в книзі 7 із ОСОБА_3 на ОСОБА_1 ;
- визнати частково недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений 20 вересня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Коряковою Н.О., реєстровий номер 1244 на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 в частині покупця та перевести права покупця за договором купівлі-продажу, укладеним 20 вересня 2012 року, реєстровий номер домоволодіння 36236043, номер запису 2062 в книзі 7 із ОСОБА_3 на ОСОБА_1 .
06 травня 2020 року адвокатом Петренко С.В., який діє в інтересах ОСОБА_3 , подано зустрічну позовну заяву про виселення без надання іншого жилого приміщення, усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 20 вересня 2012 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 укладено два нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_2 , по АДРЕСА_1 , та земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,10 га кадастровий номер 3222486201:01:018:0228 за цією ж адресою.
Зазначає, що вказане майно придбане безпосередньо ОСОБА_3 за кошти, які йому позичив його молодший син ОСОБА_2 .
Зазначає, що з 2012 року відповідачка ОСОБА_1 разом із своїм чоловіком з дозволу позивача ОСОБА_3 проживали у будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,10 га кадастровий номер 3222486201:01:018:0228.
Після смерті чоловіка відповідачка ОСОБА_1 перестала бути членом сім`ї власника будинку ОСОБА_3 , а тому не має право проживати у цьому будинку на законних підставах, лише за згодою власника будинку та укладеним між ними письмових договорів найму жилого приміщення. Водночас між сторонами по справі договір найму жилого приміщення та оренди земельної ділянки не укладався, будь які домовленості щодо проживання ОСОБА_1 у спірному будинку відсутні.
Вказує, що відповідачка спільним побутом із ОСОБА_3 ніколи не була пов`язана, а її дії направлені на позбавлення позивача права власності, користування та розпорядження своїм майном.
Звертає увагу, що у власності відповідачки ОСОБА_1 є інше нерухоме майно, яким вона фактично володіє та має можливість там проживати.
Вказує, що відповідачка ОСОБА_1 шляхом дискредитування та приниження ОСОБА_2 , зверхнім ставленням до ОСОБА_3 завдала останньому моральну шкоду, яку ОСОБА_3 оцінює у розмірі 10 000,00 гривень.
Мотивуючи наведеним, просить суд:
- виселити ОСОБА_1 з будинку АДРЕСА_1 ;
- усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні вказаним будинком шляхом визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням та земельною ділянкою;
- вселити ОСОБА_3 у будинок АДРЕСА_1 ;
- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 10 000,00 грн моральної шкоди;
- розподілити судові витрати.
Києво-Святошинський районний суд міста Києва рішенням від 21 лютого 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Корякова Н.О. про переведення прав покупця на житловий будинок та земельну ділянку та визнання договорів купівлі продажу частково недійсними в частині покупця - відмовив.
У задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Корякова Н.О. про виселення без надавання іншого жилого приміщення,усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування моральної шкоди - відмовив.
Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Кульбіч-Калбуковою С.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.
Посилається на порушення норм процесуального права, оскільки ні позивачка, ні її представник не були повідомлені про судове засідання, призначене на 21 лютого 2022 року. Вказує, що суд фактично усунув сторону позивача від виступу у дебатах.
Вказує, що судом при ухваленні рішення не враховані фактичні обставини справи та докази, що підтверджують позицію позивачки.
Вказує, що згідно договорів, поданих позивачкою, убачається, що тягар утримання майна, незважаючи на номінального власника ОСОБА_3 , несло саме подружжя ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Вказує, що оскільки фактичним покупцем будинку та земельної ділянки було подружжя ОСОБА_1 , то після смерті чоловіка позивачки - ОСОБА_5 уважає правильним та законним перевести права покупця на позивачку, оскільки саме за кошти їх сім`ї придбане спірне майно.
Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції рішення Києво-Святошинського районного суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги за первісним позовом про переведення прав покупця на житловий будинок та земельну ділянку та визнання договорів купівлі-продажу частково недійсними в частині покупця задовольнити.
З матеріалів справи установлено, що відповідач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року до участі у розгляді справи залучено правонаступників ОСОБА_3 , а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (том 4 а.с. 125-126).
Не погодившись з ухваленим рішенням в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Корякова Н.О. про виселення без надання іншого жилого приміщення, усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування моральної шкоди, правонаступником ОСОБА_3 - ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що для придбання спірного майна ОСОБА_2 надано грошові кошти його батьку - ОСОБА_3 , який у свою чергу сплатив їх продавцю ОСОБА_9 .
Вказує, що матеріали справи не містять доказів про наявність у ОСОБА_1 бажання купувати спірне майно, не містять доказів наявності у неї необхідної суми коштів станом на укладання основних договорів, також не має взагалі доказів щодо проведення нею оплати за придбання спірного будинку та земельної ділянки.
Вказує, що ОСОБА_1 подано до суду завідомо підроблену довідку, що вона є співвласником ТОВ "Орган з сертифікації "Промстандарт", в той час коли засновником та власником цього товариства є юридична особа ТОВ "ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ "ЕНГРОСС", де кінцевим бенефіціаром є ОСОБА_2 .
Посилається на пропуск строку позовної давності, оскільки про наявність договорів купівлі-продажу ОСОБА_1 була обізнана протягом всього часу. 
Уважає, що висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні первісного позову є обґрунтованими, проте не з підстав вказаних судом першої інстанції, а саме з підстав пропуску строку позовної давності.
Вказує, що ОСОБА_1 зареєстрована за іншою адресою, а тому має альтернативне місце проживання.
Посилається на те, що ОСОБА_1 володіє великим обсягом нерухомого майна, в тому числі і квартирами.
Вказує, що на теперішній момент ОСОБА_1 може проживати у будинку ОСОБА_2 лише за письмовою згодою власника, яким є ОСОБА_2 , та укладенням письмового договору найму житлового приміщення.
Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції рішення Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 21 лютого 2022 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги за зустрічним позовом задовольнити.
01 травня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли письмові пояснення приватного нотаріуса Бучанського районнного нотаріального округу Київської області Корякової Н.О.
Вказує, що нею були посвідчені договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки №1244, 1248, укладені 20 вересня 2012 року.
Зазначає, що для вчинення цих нотаріальних дій сторони - ОСОБА_13 та ОСОБА_3 , звернулися особисто та надали правостановлюючі документи.
Просила справу слухати за її відсутності.
04 травня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 .
Вказує, що твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_14 за заповітом є новим власником майна після смерті свого батька ОСОБА_3 , а саме будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 не відповідає дійсності, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_3 була відкрита за заявою його дружини ОСОБА_4 .
Окрім цього вказує, що свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 не видавались, таким чином відповідач ОСОБА_2 не набув права власності на спірний будинок.
Вказує, що такі твердження ОСОБА_15 є передчасними, оскільки померлий ОСОБА_3 є дідусем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому вони мають право на спадщину за законом після смерті свого діда за правом представлення у зв`язку зі смертю батька ОСОБА_5 .
Зазначає, що у провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , яка діє як законний представник ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус КМНО Саваріна О.С., ОСОБА_4  про визнання заповіту ОСОБА_3 недійсним.
Також вказує, що у провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа позовом ОСОБА_1 , яка діє як законний представник ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус КМНО Саваріна О.С., ОСОБА_4 про визнання заповіту ОСОБА_3 нікчемним та застосування наслідків нікчемного правочину.
Вказує, що твердження ОСОБА_2 про те, що він надав кошти ОСОБА_3 на придбання будинку не підтверджені жодними доказами та не відповідають обставинам справи.
Звертає увагу, що цим твердженням ОСОБА_2 підтвердив факт того, що померлий ОСОБА_3 не мав заощаджень та можливості придбати спірне майно за власні кошти.
Вказує, що з показань свідка ОСОБА_13 ,продавця житлового будинку та земельної ділянки, убачається, що кошти за будинок продавець отримував від ОСОБА_16 та ОСОБА_11 . Батько ОСОБА_17 тільки поставив підпис у договорі купівлі-продажу.
Вказує, що суд необґрунтовано відхилив показання свідків у суді першої інстанції, оскільки така позиція суперечить статті 76 ЦПК України.
Вказує, що у матеріалах справи наявний витяг з Єдиниого державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22 травня 2020 року, відповідно до якого засновниками юридичної особи ТОВ "Орган з сертифікації "Промстандарт" вказано, зокрема, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .
Щодо твердждень про порушення строку позовної давності вказує, що 20 вересня 2012 року спірний житловий будинок та земельна ділянка були формально оформлені на батька покійного чоловіка - ОСОБА_3 , який жодного разу не заперечував того факту, що спірне майно придбане за сімейні кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Також не заперечував, що саме позивачка та її чоловік є фактичними власниками спірного майна та проживали у ньому з вересня 2012 року по день смерті ОСОБА_5 .
Вказує, що після смерті чоловіка ОСОБА_2 повідомив позивачку, що остання може проживати у спірному будинку за умови, що кожного місяця ОСОБА_1 перераховуватиме грошові кошти у розмірі 100 000,00 гривень на рахунок ОСОБА_2 .
Відтак, оскільки саме в березні 2020 року ОСОБА_1 дізналась про її порушене право, просить у задоволенні заяви про застосування строку позовної давності відмовити.
Уважає, що вимоги зустрічного позову відносяться до немайнових прав, оскільки нерозривно пов`язані з особою позивача та стосуються права на вільний вибір місця проживання та свободу пересування людини, а тому ці правовідносини не передбачають правонаступництва, відтак провадження у справі за зустрічним позовом підлягає закриттю.
Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 21 лютого 2022 року в частині відмови зустрічного позову залишити без змін.
В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційних  скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів робить такі висновки.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовивши в задоволенні первісного позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , правонаступниками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Корякова Н.О., про переведення прав покупця на житловий будинок та земельну ділянку та визнання договорів купівлі-продажу частково недійсними в частині покупця, суд першої інстанції виходив із недоведеності цих позовних вимог, зокрема факту придбання спірного майна за кошти позивачки.
Посилання позивачки на те, що земельна ділянка та житловий будинок була за домовленістю між відповідачем та її померлим чоловіком ОСОБА_5 оформлені на її свекра, суд відхилив та вказав, що доказів погодження такої домовленості між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 суду не надано, примітки або заперечення в оспорюваному договорі купівлі-продажу відсутні, натомість договори підписані відповідачем без зауважень, жодних заяв нотаріусу не надавалось.
Відхиливши доводи позивачки  про те, що земельна ділянка та житловий будинок були придбані за кошти подружжя ОСОБА_1 , а не за власні кошти ОСОБА_3 , суд вказав, що позивачем не доведено факту наявності у неї станом на 2012 рік необхідної суми коштів для придбання спірного майна. Посилання на те, що вона та її чоловік були учасниками/засновниками ТОВ "Орган з сертифікації "Промстандарт" спростовується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, відповідно до якого засновником в долі 100 % частки статутного капіталу вказаного підприємства є ТОВ "Юридича компанія "Енгросс". Інших доказів на підтвердження факту наявності у позивачки та її чоловіка станом на 2012 рік необхідної суми коштів для придбання спірного майна суду не надано.
Відхиливши покази свідків, суд вказав, що жоден з них не підтвердив факт походження коштів у подружжя ОСОБА_1 .
Відмовивши в задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції вказав, що на підтвердження зазначених в позові обставин ОСОБА_3 не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів. Крім того, ОСОБА_3 не надав доказів, що він у передбаченому законом порядку ставив питання про визначення порядку користування спірним будинком, доказів про відмову відповідачки виїхати з спірного будинку, а отже суд уважав, що звернення з вказаним позовом до суду є передчасним.
Відмовивши в задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди, суд послався на їх недоведеність.
Установлено, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (після одруження ОСОБА_1 ) 05 лютого 2011 року укладено шлюб, що  підтверджується даними свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 (том 1 а.с.15).
11 серпня 2012 року між ОСОБА_13 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено попередній договір про укладення договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 . Цей договір посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Мурзак С.О. (том 1 а.с.12-13).
Відповідно до пункту 1 вказаного договору у строк до 20 вересня 2012 року продавець зобов`язується передати у власність покупця за договорами купівлі продажу, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0,1017 га, кадастровий номер 3222486201:01:018:0228, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до пункту 4 сторони домовились, що продаж житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки буде вчинено за 2 917 445 гривень, що на день укладення цього договору становить 365 000,00 доларів США.
Пунктом 6 визначено, що при укладені цього договору покупець сплачує продавцю передоплату у вигляді авансу у розмірі 159 860,00 гривень, що на день укладення цього договору становить 20 000,00 доларів США.
Відповідно до пункту 7 сторони домовились, що при укладенні основних договорів сума, яка підлягатиме передачі покупцем продавцю, буде зменшена на суму виданого за цим договором авансу.
11 серпня 2012 року ОСОБА_5 складено нотаріально посвідчену заяву про надання згоди дружині ОСОБА_1 на укладання попереднього та основних договорів (том 1 а.с.14).
З даних договору купівлі продажу земельної ділянки від 20 вересня 2012 року, укладеного між ОСОБА_13 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) установлено, що за умовами укладеного договору продавець передає у власність, а покупець приймає у власність земельну ділянку площею, 0,1017 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і зобов`язується оплатити її вартість за ціною та на умовах, установлених у цьому договорі (том 1 а.с. 25).
Відповідно до пункту 5 укладеного договору продаж земельної ділянки вчиняється між сторонами за 197 200,00 гривень. Вказану суму грошей покупець сплатив, а продавець отримав повністю - до підписання цього договору.
20 вересня 2012 року між ОСОБА_13 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу житлового будинку (том 1 а.с. 27).
Відповідно до пункту 1 вказаного договору продавець передає у власність, а покупець приймає у власність житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 і зобов`язується оплатити його вартість за ціною та на умовах, встановлених у цьому договорі.
Відповідно до пункту 3 продаж житлового будинку з надвірними будівлями вчиняється між сторонами за 1 290 600,00 гривень.
У відповідності до пункту 6 цього договору право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями виникає у покупця з моменту державної реєстрації у Державного реєстратора прав на нерухоме майно.
У відповідності до пункту 10 цього договору право власності на нерухоме майно, що є предметом цього Договору, виникає у покупця з моменту державної реєстрації у Державного реєстратора прав на нерухоме майно.
Пунктом 13 Договору сторони підтвердили, що їх волевиявлення є вільним і усвідомленим, цей Договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені в ньому.
З даних довідки №061/184Д від 06 квітня 2020 року, виданої директором ТОВ "Орган з сертифікації "ПромСтандарт" установлено, що сума доходу ТОВ "Орган з сертифікації "ПромСтандарт" у 2012 році, включаючи ПДВ в гривні, склала 20 186 986,61 гривень (том 1 а.с.29).
З даних довідки 061/187Д від 07 квітня 2020 року установлено, що ОСОБА_5 був співробітником підприємства і дійсно працював в ТОВ "Орган з сертифікації "ПромСтандарт" з 26 грудня 2011 року по 15 лютого 2020 року на посаді провідний інженер з стандартизації - керівник проектів і програм та був звільнений у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 32). 
З даних довідки 061/186Д від 07 квітня 2020 року убачається, що ОСОБА_1 є співвласником підприємства і дійсно працює в ТОВ "Орган з сертифікації "ПромСтандарт" з 05 січня 2012 року по сьогоднішній день (том 1 а.с.33).
З даних свідоцтва про смерть НОМЕР_3 установлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1 а.с.19).
Згідно даних свідоцтва про народження НОМЕР_4 батьком ОСОБА_5 є ОСОБА_3 (том 1 а.с. 20).
Згідно даних Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб №727 від 07 квітня 2020 року, виданої ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 , вкзано, що до складу сім`ї входять ОСОБА_1 (уповноважений власник, співвласник, наймач)), ОСОБА_19 (син), ОСОБА_20 (син), ОСОБА_21 (син), ОСОБА_7 (донька) (том 1 а.с.65).
Перевіряючи доводи апеляційної скарги адвоката Кульбіч-Калбукової С.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , щодо неналежного повідомлення про судове засідання, призначене на 21 лютого 2022 року, колегія суддів зазначає про таке.
З даних протоколу судового засідання від 30 листопада 2021 року установлено, що у судовому засіданні оголошено перерву до 18 лютого 2022 року у зв`язку із слуханням інших справ (том 3 а.с. 193-195).
З даних розписки установлено, що адвокат Кульбіч-Калбукова С.А. та ОСОБА_1 повідомлені про розгляд справи, призначений на 18 лютого 2022 року 15:00 годину (том 3 а.с.196).
07 лютого 2022 року на адресу Києво-Святошинського районного суду міста Києва надійшла заява адвоката Пшеничного О.О., який діє в інтересах ОСОБА_3 , про розгляд справи за його відсутності (том 3 а.с.202-204).
18 лютого 2022 року на адресу Києво-Святошинського районного суду міста Києва надійшла заява від адвоката Кульбіч-Калбукової С.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про проведення судових дебатів у справі за відсутності позивачки та її представника. Вказала, що позовні вимоги первісного позову підтримує, просить суд його задовольнити. Проти задоволення вимог зустрічного позову заперечує (том 3 а.с.205-210).
Відповідно до частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Апеляційний суд звертає увагу, що суд першоі інстанції у 32 абзаці оскаржуваного рішення вказав про застосовання вищевказаної норми процесуального права.
З даних довідок установлено, що у зв`язку з неявкою всіх учасників справи та їх представників, фіксування процесу не здійснювалось (том 3 а.с.209-210).
Установлено, що судове засідання, призначене на 18 лютого 2021 року, проведено за відсутності участиків справи.
Відтак, посилання скаржника на неналежне повідмлення про судове засідання, призначене на 21 лютого 2023 року та позбавлення його права участі у судових дебатах, колегія суддів відхиляє як безпідставні та необґрунтовані, оскільки судове засідання на цей день не призначалось, а датою ухвалення рішення у цьому випадку 21 лютого 2023 року є датою складання повного тексту, що відповідає нормам процесуального права.
Отже підстави для скасування судового рішення згідно пункту 3 частини 2 статті 376 ЦПК України відсутні та відповідні доводи апеляційної скарги адвоката Кульбіч-Калбукової С.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 відхиляються колегією суддів.
Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Згідно частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Згідно частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, що встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.
Положеннями статті 217 ЦК України визначено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідків недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був вчинений без включення до нього недійсної частини.
Як убачається із позовної заяви, на обґрунтування позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу недійсним в частині покупця, позивачка за первісним позовом посилалась на положення статтей  217 та 655 ЦК України.
У пункті 9 постанови Пленуму Верхового Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам роз`яснено про те, що згідно зі статтею 217 ЦК України правочин не може бути визнаний недійсним у цілому, якщо закону не відповідають лише його окремі частини й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини. У цьому разі відповідно до статті 217 ЦК України суд може визнати недійсною частину правочину, з`ясувавши думку сторін правочину. Якщо у недійсній частині правочин був виконаний однією зі сторін, суд визначає наслідки його недійсності залежно від підстав, з яких він визнаний недійсним.
Якщо при вирішенні позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним з підстав, що насправді покупцем є інша особа, суд встановить, що фактично майно було придбано за кошти іншої особи і для неї, та що інших підстав для визнання цієї угоди недійсною немає, вказаний договір може бути визнаний недійсним лише в частині, що стосується покупця, і покупцем за цим договором визнається особа, за рахунок коштів якої і для якої фактично укладався цей договір.
Тобто за умови доведеності, що за договором купівлі-продажу майно насправді було куплено не зазначеним у договорі покупцем, а іншою особою, за її кошти, суд може визнати, що вказаний договір у частині, що стосується покупця, є удаваною угодою і що дійсним покупцем за цим договором є особа, для якої за її кошти було придбано майно (постанова Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 265/3310/17 (провадження №61-2308св19)).
Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.
У справі, що переглядається апеляційним судом, сторонами оспорюваних (в частині) договорів купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку є ОСОБА_13 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець), проте суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та вирішив спір за участю однієї сторони правочину ОСОБА_3 , тобто за неналежного суб`єктного складу учасників справи.
Відповідно до частини 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Вказане є підставою для зміни рішення суду в частині вирішення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , правонаступниками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Корякова Н.О., про переведення прав покупця на житловий будинок та земельну ділянку та визнання договорів купівлі-продажу частково недійсними в частині покупця із викладенням мотивувальної частини рішення суду  в редакції цієї постанови.
Окрім того, ОСОБА_2 , як правонаступником ОСОБА_3 , подана апеляційна скарга на рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Корякова Н.О. про виселення без надання іншого жилого приміщення, усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування моральної шкоди.
Таким чином, предметом зустрічного позову є виселення без надання іншого жилого приміщення, усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування моральної шкоди
Згідно із статтею 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Процесуальне правонаступництво не допускається у справах з позовом, вимоги за яким тісно пов`язані із особою позивача (спадкодавця).
Вимоги за зустрічним позовом, а саме виселення без надання іншого жилого приміщення, усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування моральної шкоди є такими, за якими процесуальне правонаступництво не допускається.
Відтак, оскільки ОСОБА_15 рішення суду першої інстанції окаржується лише в частині вирішення зустрічного позову, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_15 підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 362, 367, 374, 376 , 381-384, 390 ЦПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Кульбіч-Калбуковою Світланою Анатоліївною, задовольнити частково.
 
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2022 року в частині вирішення позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , правонаступниками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Корякова Н.О., про переведення прав покупця на житловий будинок та земельну ділянку та визнання договорів купівлі-продажу частково недійсними в частині покупця - змінити, виклавши мотивувальну частину рішення суду в редакції цієї постанови.
 
Апеляційне провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_2 на  рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Корякова Н.О. про виселення без надання іншого жилого приміщення, усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування моральної шкоди - закрити.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Повну постанову складено 24 липня  2023 року. 
 
Суддя-доповідач                                                     Н.В. Поліщук

Судді                                                                         Т.О. Невідома

В.В. Соколова