ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" вересня 2023 р.           Справа№ 910/10043/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кравчука Г.А.
суддів:            Коробенка Г.П. 
          Козир Т.П. 
 
при секретарі судового засідання Нагулко А.Л.
за участю представників сторін:
від позивача: Черкес В.О. (поза межами приміщення суду), Опанасенко А.В. (поза межами приміщення суду)
від відповідача: не з`явився
від третьої особи 1: не з`явився
від третьої особи 2: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України, м. Київ
на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 (повний текст складено 24.05.2023)
у справі № 910/10043/22 (суддя Ковтун С.А.)
за позовом Обслуговуючого кооперативу дачно-будівельного кооперативу "Берег", м. Одеса
до Міністерства юстиції України, м. Київ
треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", м. Одеса
2. Державний реєстратор селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Єрошенко Олександр Борисович, м. Білгород-Дністровський, Одеська обл.
про визнання протиправним та скасування наказу, відновлення становища, яке існувало до порушення,
ВСТАНОВИВ:
Обставини, що передували прийняттю оскаржуваного додаткового рішення.
У вересні 2022 року Обслуговуючий кооператив дачно-будівельний кооператив "Берег" (далі - ДБК "Берег", позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі - Міністерство, відповідач) про:
- визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" № 3487/5 від 18.08.2022;
- відновлення становища, яке існувало до порушення шляхом поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 13.07.2021, індексний номер: 59256348, яким було проведено державну реєстрацію прав обслуговуючого кооперативу дачно-будівельного кооперативу "Берег" на об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2407520151101, загальною площею (кв.м.): 12, що розташований за адресою: м. Одеса, пров. Курортний, буд. 2/6.
Позовні вимоги обгрунтовані порушенням вимог законодавства щодо порядку оскарження рішень у сфері державної реєстрації прав, що має наслідком скасування наказу Міністерства юстиції України № 3487/5 від 18.08.2022 (далі - Наказ №3487/5, спірний Наказ). Таке порушення, на думку позивача, полягало у невідповідності оскаржуваного наказу приписам статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (абзацу 3 частини 5), якою передбачено можливість розгляду скарги на рішення про державну реєстрацію виключно за умови порушення рішенням прав особи, що подала скаргу. Мотивуючи свої доводи позивач зазначав, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", яке було скаржником, ніколи не було власником об`єкта нерухомого майна 2407520151101, загальною площею 12 кв.м. за адресою: м. Одеса, пров. Курортний, буд. 2/6, який складається з будинку охорони площею 5,6 кв.м. та трансформаторної площею 6,4 кв.м. Трансформаторна підстанція перебуває у власності позивача з 2009 року, а будинок охорони - з 2020 року, земельна ділянка, на якій розташоване це майно, з 18.11.2021, на підставі Договору оренди земельної ділянки, укладеного з Одеською міською радою, перебуває у користуванні позивача. Відсутність порушеного права скаржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний", була підставою для відмови у задоволенні скарги.
Суд першої інстанції ухвалою від 30.09.2022 відкрив провадження у справі №910/10043/22, залучив до участі у справі як третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний" (далі - ТОВ "Комплекс "Курортний", третя особа 1) та державного реєстратора селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Єрошенка Олександра Борисовича (далі - Державний реєстратор Єрошенко О.Б., третя особа -2).
Міністерство юстиції України заперечило позовні вимоги, зазначаючи, що подані позивачем для реєстрації документи не давали можливості встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Водночас відповідач не навів доводів щодо обставин порушення реєстраційною дією прав скаржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний".
Позивачем подано клопотання (т. 2 а.с. 123-334) про приєднання до матеріалів справи Висновку експерта № 641 комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 25.10.2022 з одночасним заявленням про визнання поважними причин пропуску строку на його подання та поновлення цього строку, яке судом першої інстанції протокольною ухвалою у судовому засіданні 31.10.2022 задоволено, поданий позивачем доказ прийнято та долучено до матеріалів справи.
Як убачається зі змісту рішення у даній справі по суті спору від 13.02.2023, суд першої інстанції при розгляді вказаного клопотання врахував неможливість подання позивачем Висновку експерта № 641 комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 25.10.2022 у строк, встановлений статтею 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки його складено після подачі позову.
При цьому, позивач у поданому до суду першої інстанції клопотанні про приєднання до матерілів справи висновку експерта просив покласти на відповідача понесені ним витрати на проведення експертизи у даній справі та заявив про намір надати відповідні докази щодо оплати ним таких витрат, що відповідає приписам частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 у справі №910/10043/22 позов Обслуговуючого кооперативу дачно-будівельного кооперативу "Берег" до Міністерства юстиції України задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" № 3487/5 від 18.08.2022.
Відмовлено в іншій частині позову.
Присуджено до стягнення з Міністерства юстиції України на користь Обслуговуючого кооперативу дачно-будівельного кооперативу "Берег" 2 481,00 грн судового збору.
При цьому, питання щодо розподілу витрат на проведення судової експертизи при ухваленні рішення у даній справі судом першої інстанції в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України не було вирішено.
17.02.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій порушено питання про стягнення понесених ним витрат на проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи в розмірі 40 000,00грн з відповідача. До вказаної заяви позивачем долучені копії: Договору №316/22 на проведення будівельно-технічної експертизи від 04.10.2022 , укладеного між ТОВ "Одеський регіональний центр незалежних експертиз" та ДБК "Берег", рахунку №478 від 04.10.2022, банківської виписки по рахунку експертної установи від 11.10.2022, меморіального ордеру №ЕЕ10029 від 11.10.2022, докази надіслання копії заяви іншим учасникам справи. 
В обгрунтування поданої заяви, позивач просив врахувати, що ним в клопотанні від 27.10.2022 про приєднання до матеріалів справи висновку судового експерта повідомлялося про намір подати відповідні докази щодо понесених витрат на проведення такої експертизи до суду та сторонам не пізніше 5 днів з дня ухвалення рішення у справі та заявлено про покладення цих витрат на відповідача.
Заперечення Міністерства юстиції України щодо заяви про розподіл судових витрат стосувалися розподілу витрат на правничу професійну допомогу, тобто, відповідачем не висловило свою позицію щодо розподілу витрат на проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи. 
Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Господарським судом міста Києва 15.05.2023 у справі № 910/10043/22 прийнято додаткове рішення щодо розподілу судових витрат у справі.
Зазначеним додатковим рішенням судом першої інстанції присуджено до стягнення з Міністерства юстиції України на користь Обслуговуючого кооперативу дачно-будівельного кооперативу "Берег" 40 000,00 грн витрат на проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.
Задовольняючи заяву позивача про стягнення витрат на проведення комплексної будівельно-технічної експертизи, суд першої інстанції встановив, що висновок екперта перебуває у взаємозв`язку з предметом доказування у даній справі та відповідає критерію належності доказів, і тому понесені позивачем витрати на проведення експертизи є судовими витрати, оскільки ці витрати перебувають у нерозривному зв`язку з розглядом справи, що зумовлює необхідність їх понесення.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги позивача та узагальнення її доводів.
Не погоджуючись із прийнятим додатковим рішенням, Міністерство юстиції України звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 у справі № 910/10043/22 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл 40 000,00 грн витрат на проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи відмовити в повному обсязі.
Мотивуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначив, що висновки суду першої інстанції в оскаржуваному додатковому рішення є необгрунтованими. 
Так, за твердженням відповідача, судом першої інстанції не враховано, що понесені позивачем витрати на проведення експертизи не є судовими витратами, оскільки не пов`язані з розглядом справи і не стосуються предмета спору.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Відповідно до Протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 14.06.2023 апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.23 у справі № 910/10043/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П., Чорногуза М.Г.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 у справі №910/10043/22, справу призначено до розгляду на 28.06.2023 об 11 год 30 хв, запропоновано учасникам справи вчинити процесуальні дії в установлені судом апеляційної інстанції строки.
Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Чорногуза М.Г. у відпустці.
Згідно Протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 27.06.2023 апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.23 у справі № 910/10043/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П., Козир Т.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.06.2023 зазначеною колегією суддів прийняти до свого провадження апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.23 у справі № 910/10043/22, розгляд справи призначено на 03.08.2023 о 10 год 40 хв.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2023 задоволено заяви представників позивача про проведення судового засідання у справі №910/10043/22 в режимі відеоконференції, постановлено проводити судове засідання, що призначене на 03.08.2023 о 10 год 40 хв, в режимі відеоконференції за допомогою системи "EasyCon" за веб-посиланням https://vkz.court.gov.ua/, визначено осіб, які братимуть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду: представники ДБК "Берег" - адвокат Опанасенко Анатолій Володимирович та адвокат Черкес Віталій Олександрович. Вказаною ухвалою попереджено сторін, що відповідно до вимог частини 5 статті 197 Господарського процесуального кодексу України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2023 розгляд апеляційної скарги Міністерства юстиції України на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.23 у справі № 910/10043/22 відкладено на 26.09.2023 о 10 год 30 хв.
Позиція інших учасників справи.
БДК "Берег" 23.06.2023 подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 у справі №910/10043/22, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а додаткове рішення - без змін.
Так, позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що додаткове рішення у даній справі є законним і обгрунтованим та ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а доводи відповідача є безпідставними та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції. Поряд з цим, позивач акцентував увагу на тому, що відповідач в апеляційній скарзі є непослідовним у своїх твердженнях, а доводи відповідача зводяться до неуважного дослідження матеріалів справи та змісту оскаржуваного додаткового рішення. 
Явка представників сторін.
У судове засідання 26.09.2023 з`явилися представники позивача, проти вимог апеляційної скарги заперечували,  просили апеляційний господарський суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача, додаткове рішення суду першої інстанції просили залишити без змін. 
Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання 26.09.2023 не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. 
За приписами частини першої ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).
Оскільки явка представників сторін в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників відповідача, третьої особи 1 та третьої особи 2.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Предметом апеляційного оскарження у цій справі є додаткове рішення місцевого господарського суду, яким задоволено заяву позивача про розподіл судових витрат, визнано обгрунтованою вартість витрат позивача на проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи в сумі 40  000,00 грн, яку у повному обсязі стягнуто з відповідача на користь позивача.
За приписами пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно з положеннями частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у відповідності з вимогами частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається із матеріалів справи, судові витрати позивача за позовом у даній справі на проведення експертизи складали 40 000,00 грн.
ДБК "Берег" подано до суду першої інстанції заяву про розподіл у справі судових витрат у вказаному розмірі.
Відповідач обгрунтованих заперечень щодо заяви позивача про розподіл витрат на проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи у даній справі до суду першої інстанції не надав.
Досліджуючи питання розподілу судом першої інстанції судових витрат, понесених позивачем на проведення комплексної експертизи у даній справі за результатами розгляду позовної заяви, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.
Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).
Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи за приписами частини 3 цієї статті належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
З огляду на зазначене, необхідною умовою віднесення витрат до судових витрат є їх пов`язаність з розглядом справи, тобто наявність такого нерозривного зв`язку з розглядом справи, що зумовлює необхідність їх понесення.
Оскільки висновок експертів є одним із засобів доказування, він, як доказ, повинен бути спроможний встановлювати наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для вирішення спору (стаття 73 Господарського процесуального кодексу України).
Спроможність доказу встановити обставини, тобто містити інформацію про обставини, які є предметом доказування, є ознакою його належності, яка є однією з характеристик аналізу доказів у відповідності до вимог статті 76 Господарського процесуального кодексу України.
Належність доказів - це властивість, пов`язана зі змістом судових доказів, з`ясувати належність доказу - це означає встановити, чи має він значення для вирішення господарського спору.
Предметом позову у даній справі була вимога про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" № 3487/5 від 18.08.2022, яким скасовано лержавну реєстрацію прав на нерухоме майно ДБК "Берег" за результатами поданої до Міністерства скарги ТОВ "Комплекс "Курортний".
Підстави поданого БДК "Берег" позову грунтувалися на тому, що Міністерство у відповідності до вимог абзацу 3 частини 5 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) не міг розглядати та задоволнити скаргу ТОВ "Комплекс "Курортний", оскільки його права не були порушені.
Так, позивач оґрунтовував дані підстави, посилаючись те, що будинок охорони А, площею 5,6 кв.м., та трансформаторна Б, площею 6,4 кв.м, щодо якого 13.07.2021 державний реєстратор Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Єрошенко Олександр Борисович прийняв рішення за номером 59256348 про державну реєстрацію права власності за Обслуговуючим кооперативом дачно-будівельний кооператив "Берег", не є власністю ТОВ "Комплекс "Курортний" та ніколи йому не належало, ці об`єкти не є майном, щодо якого 22.06.2021 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про знищення належних Товариству з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Курортний" нежитлових будівель, та створено на земельній ділянці з кадастровим номером 5110137500:51:003:0082 після припинення права на неї у ТОВ "Комплекс "Курортний".
З метою доведення обставин, що належне позивачу майно є зовсім іншим об`єктом нерухомості ніж те, що належало ТОВ "Комплекс "Курортний" і було знищено, позивач після відкриття провадження у даній справі звернувся до експертної установи ТОВ "Одеський регіональний центр незалежних ексертиз" для проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.
Право на подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, передбачене статтею 101 Господарського процесуального кодексу України. 
Порядок проведення такої експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз; у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (частини 2, 5 статті 101 Господарського процесуального кодексу України).
За приписами частини 4 статті 127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Як убачається з матеріалів справи, судом першої інстанції Висновок експерта № 641 комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 25.10.2022 долучений до матеріалів даної справи; йому надана оцінка як належному доказу у справі; на вирішення експерта позивачем були поставлені запитання, які входили в предмет доказування; рішення щодо суті спору у даній справі про визнання незаконним та скасування спірного Наказу відповідача грунтується, зокрема, і на доводах, викладених у зазначеному Висновку експерта.
При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду бере до уваги, що нормами Господарського процесуального кодексу України встановлено порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи (стаття 101) та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони (стаття 127), з аналізу яких слідує, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи, як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.
Матеріалами даної справи підтверджується, що ДБК "Берег" скористалось наданим йому процесуальним правом на замовлення та подання до суду першої інстанції висновку експерта як сторона у справі №910/10034/22, тобто після відкриття провадження у цій справі.  
Таким чином, судом першої інстанції понесені позивачем витрати на проведення експертизи правомірно визнані як судові витрати у даній справі, такими, що перебувають у нерозривному зв`язку з розглядом цієї справи.
Розмір витрат на проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи в сумі 40000,00 грн підтверджено наданими позивачем доказами, а саме копіями: Договору № 316/22 від 04.10.2022 на проведення будівельно-технічної експертизи, банківською випискою за рахунками за 11.10.2022, меморіальним ордером № ЕЕ10029 від 11.10.2022.
Відповідачем не подано до суду першої інстанції клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Також в апеляційній скарзі на додаткове рішення суду першої інстанції відповідач не навів будь-яких доводів щодо неспівмірності витрат позивача на проведення експертизи.
За таких обставин, дослідивши та оцінивши заяву позивача про покладення понесених ним витрат на проведення замовленої ним експертизи за результатами розгляду справи у суді першої інстанції на відповідача, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення цієї заяви та стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на проведення експертизи в сумі 40 000,00грн.
У зв`язку з наведеним, доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального та процесуального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача відсутні.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Нормою статті 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване додаткове рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається. Апелянтом не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства щодо спростування висновків суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
П О С Т А Н О В И В:
1. Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 у справі №910/10043/22 залишити без задоволення.
2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 у справі №910/10043/22 залишити без змін.
3. Матеріали справи №910/10043/22 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 06.10.2023

Головуючий суддя                                                            Г.А. Кравчук 

Судді                                                                                Г.П. Коробенко

                                                                                Т.П. Козир