ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
Головуючий І інстанції: Бойко С.С.
 04 липня 2023 р. 	Справа № 440/14764/21	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Курило Л.В. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання  Колесник О.Е., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові клопотання представника позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Панченко Олени Олександрівни про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі № 440/14764/21, -
В с т а н о в и в:
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 року задоволено адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 30.09.2021 року № 3184982/3163412535.
Зобов`язано ДПС України зареєструвати у ЄРПН податкову накладну № 4 від 16.06.2021 року, датою її фактичного надходження.
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 30.09.2021 року № 3184983/3163412535.
Зобов`язано ДПС України зареєструвати у ЄРПН податкову накладну № 5 від 22.06.2021 року, датою її фактичного надходження.
Судом проведений розподіл судових витрат - стягнуто на користь ФОП ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 4540 грн.
До Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника позивача ФОП      ОСОБА_1 - адвоката Панченко О.О. про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8500 грн.
В обґрунтування заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу зазначено, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2023 року залишено без змін рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 року, а апеляційну скаргу залишено без задоволення.
Проте, судом не було вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу понесену позивачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Вказує що, до відзиву на апеляційну скаргу було приєднано докази понесених позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500, 00 гривень
У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу ГУНП в Полтавській області зазначає, що вказана справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми, не стосується встановлення значного обсягу фактичних обставин справи, що потребувало б подання великої кількості письмових доказів та вжиття дій щодо їх збирання.
Звертає увагу, що правова позиція позивача не змінювалась в судах першої та апеляційної інстанції. Законодавство, яким регулюється спір у справі, документи та доводи, якими позивач обґрунтовував свою позицію, написання відзиву, заяв, тобто: підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.
Вважає, що сума відшкодування витрат на правничу допомогу в розрізі даної категорії на суму 8 500,00 є необґрунтованою та завищеною.
Також, відповідач акцентував увагу суду, що особа має право на відшкодування судових витрат та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви представника позивача представника позивача ФОП    ОСОБА_1 - адвоката Панченко О.О. та заперечень ГУНП в Полтавській області, колегія суддів, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви,     з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Положеннями ч.ч. 3 та 4 ст. 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має врахувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), який в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження понесених у суді апеляційної інстанції витрат на правову допомогу представником позивачем надано до матеріалів справи наступні документи : ордер серія ВІ № 1113447 від 09.05.2023 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 471 від 27.06.2006р., договір № 02-13/12/22 про надання правничої допомоги від 13.12.2022р., акт № 1 приймання-передачі наданої правничої допомоги від 10.05.2023р., детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на виконання договору  № 02-13/12/22 станом на 10.05.2023р., рахунок № 56/22 від 13.12.2022 р., платіжна інструкція № 252 від 10.01.2023р., виписка з банку.
Згідно п. 2.1. договору № 02-13/12/22 про надання правничої допомоги від 13.12.2022р. розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокатському бюро за надання  в межах цього договору правничу допомогу, за годину роботу складає 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати, але не більше  8500,00 грн. за виконання робіт визначених в п. 1.1 даного договору. 
Відповідно до акту № 1 приймання-передачі наданої правничої допомоги від 10.05.2023р. та  детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на виконання договору  № 02-13/12/22 станом на 10.05.2023р. адвокатом – Панченко О.О. було надано наступні послуги :
1.1.          попередньо опрацьовано матеріали апеляційної скарги ГУ ДПС у Полтавській області на рішення ПОАС у справі № 440/14764/21 від 26.05.2022р. отримані від Другого апеляційного адміністративного суду в підсистемі «Електронний суд», підготовки правової позиції по справі – витрачено 1 год.;
1.2.          підготовлено відзив на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Полтавській області на рішення ПОАС у справі № 440/14764/21 від 26.05.2022р., обговорено відзив на апеляційну скаргу з клієнтом та внесено виправлення, доповнень за бажанням клієнта - витрачено 6 год;
1.3.          здійснено пошук та вивчення законодавчих та нормативних - правових актів, якими врегульовані спірні правовідносини, пошук та вивчення судової практики по аналогічній категорії справ, в т.ч. останньої судової практики Верховного Суду - витрачено 2 год.;
1.4.           надано усні консультацій, роз`яснення, узгодження позиції по справі, проведено обговорення ходу ведення справи з клієнтом - витрачено 1 год.;
1.5.          підготовлено заяву на участь у справі в режимі відеоконференції у справі № 440/14764/21 в електронному вигляді - витрачено 1 год.
Всього витрачено часу на надання правничої допомоги протягом 11 годин.
Розмір компенсації витрат на правничу допомогу відповідно до умов договору № 02-13/12/22 про надання правничої допомоги від 13.12.2021 року станом на 10.05.2023 року становить 8500,00 грн.
Розмір сплаченого гонорару станом на 10.05.2023 року становить 8500,00 грн.
Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 ст. 134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17).
На виконання ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Так, представник відповідача заперечував проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на те, що витрати за надання правничої допомоги були не співмірними зі складністю справи.
За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Колегія суддів зазначає, що такі послуги як, попереднє опрацювання матеріалів апеляційної скарги ГУ ДПС у Полтавській області, підготовка правової позиції по справі, обговорення відзиву на апеляційну скаргу з клієнтом, здійснення пошуку та вивчення законодавчих та нормативних - правових актів, якими врегульовані спірні правовідносини, пошук та вивчення судової практики по аналогічній категорії справ, в т.ч. останньої судової практики Верховного Суду, надання усної консультацій, роз`яснення, узгодження позиції по справі, проведення обговорення ходу ведення справи з клієнтом,  підготовка заяви на участь у справі в режимі відеоконференції за своїм змістом є складовими єдиного процесу щодо підготовки та складення відзиву на апеляційну скаргу.
Дослідивши подані позивачем докази, колегія суддів вважає, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката з професійної правничої допомоги позивачу у розмірі 8500 грн., понесених під час апеляційного розгляду справи, є суттєво завищеним та таким, що не є співмірним із складністю справи з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, оскільки підготовка до написання відзиву на апеляційну скаргу не потребувала настільки значного часу для надання адвокатом послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги позивачу у співвідношенні до визначеної вартості послуг адвоката, а сума, якя заявлена до відшкодування позивачу за надання послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги не є належним чином обґрунтовані на предмет їх розміру.
З огляду на вищевикладене, враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення цієї справи для особи, яка є іншою стороною у справі, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість та співмірність витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн., понесених під час апеляційного розгляду справи, що підтверджується належними доказами, а тому, такі витрати на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ч. 3 ст.     243, ст.     250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ЄДРПОУ ВП 44057192) суму витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Мельнікова Л.В.	
Судді	   	Курило Л.В.    Бегунц  А.О.  	

Повний текст додаткової постанови виготовлений  13.07.2023.