ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/2112/22  Номер провадження 22-ц/814/3605/23	Головуючий у 1-й інстанції  Павлійчук А.В.  Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючої судді Прядкіної О.В., 
суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І., 
розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за заявою представника боржника ОСОБА_1 – адвоката Бочарової Олени Миколаївни про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,
стягувач: ОСОБА_2 
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 
на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 31 березня 2023 року, прийнятої під головуванням судді Павлійчук А.В. в м.Глобине, зі складанням повного тексту 05.04.2023 року,-
в с т а н о в и в :
У грудні 2022 року адвокат Бочарова О.М. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до районного суду із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. 
Зазначала, що даним наказом, виданим 10 жовтня 2022 року Глобинським районним судом Полтавської області, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином повноліття.
Вказувала, що починаючи з січня 2022 року відповідно до рапорту ОСОБА_1 , військовою частиною НОМЕР_1 , де заявник проходить службу, перераховуються на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину ОСОБА_4 в розмірі 25 % (1/4 частки) грошового забезпечення ОСОБА_1 .
Посилаючись на те, що боржником в добровільному порядку, ще з січня 2022 року виконуються обов`язки щодо виплати аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, просила визнати відповідний судовий наказ таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 31 березня 2023 року задоволено заяву представника боржника представника боржника ОСОБА_1 – ОСОБА_5 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, стягувач: ОСОБА_2 .
Визнано судовий наказ від 10.10.2022 року, виданий у справі № 527/2112/22, №2-н/527/226/22 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню. 
Ухвала мотивована добровільністю виконання боржником зобов`язання.
Ухвалу оскаржила ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та судовий наказ Глобинського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2022 року визнати таким, що підлягає виконанню.
Зазначає, що визнаючи судовий наказ таким, що не підлягає виконанню, суд не врахував того, що розмір, у якому будуть провадиться відрахування, визначається платником самостійно та заява про відрахування коштів на сплату аліментів може бути відкликана ним в будь-який момент, хоча виданий судовий наказ стосується майбутніх платежів.
Вважає не правильним застосуванням поняття «обов`язок боржника відсутній повністю у зв`язку з його добровільним виконанням боржником» до категорії справ, пов`язаних зі сплатою аліментів, адже зачіпаються права малолітньої дитини.

Апеляційний розгляд справи колегія суддів вважає за можливе провести у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом надіслання судових повідомлень учасникам справи на їх електронні адреси.
Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що Глобинським районним судом Полтавської області 10.10.2022 року видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 21.09.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до довідки № 10/1158 від 16.11.2022 року, виданої ОСОБА_1  військовою частиною  НОМЕР_1 , з грошового забезпечення останнього відраховано з 01.01.2022 року по 31.10.2022 року у якості аліментів грошові кошти в загальній сумі 49864,90 грн.   
Обґрунтовуючи заяву, адвокат вказувала, що підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, є добровільне виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження.
Районний суд, визнаючи судовий наказ таким, що не підлягає виконанню, дійшов висновку, що ОСОБА_1 у добровільному порядку сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 з січня 2022 року.
Однак, колегія суддів не може погодитись з даним висновком.
Згідно частини 1 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
На підставі частини 2 вказаної вище статті суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.
Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.
Завершенням судового захисту є фактичне виконання рішення суду, тому наведеними положеннями Основного Закону України встановлено обов`язковість до виконання судових рішень.
Виняток з цього правила становлять перелічені в ст. 432 ЦПК України причини, якими може бути обумовлено невиконання рішення суду.
Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто, об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто, випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.
Колегія суддів враховує, що право на звернення до суду із позовом чи заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів належить особі, з якою проживають діти, та є безумовним, тобто, таким, що не обтяжено необхідністю існування жодної умови чи то дотриманням якогось порядку, тобто, таке право є абсолютним, належить особі, з якою проживають діти та яка забезпечує умови їх проживання.
Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, ОСОБА_2 довела наявність у себе такого права, надавши суду копію свідоцтва про народження сина та посилаючи на те, що він перебуває на її утриманні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 добровільно написав рапорт у військовій частині, де наразі проходить службу, для щомісячного відрахування починаючи з січня 2022 року з його доходу 25%, тобто 1/4 частину його заробітку на сплату аліментів, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою.
Отже, написавши зазначену заяву за власною ініціативою ОСОБА_1 не мав статусу боржника.
Батьками дитини не укладався договір про сплату аліментів, як то визначено ст.189 Сімейного Кодексу України
Таким чином, зазначені обставини не позбавляли права ОСОБА_2 21.09.2022 року звернутися до Глобинського районного суду Полтавської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 від усіх видів його доходів (заробітку), адже об`єктивно наявний обов`язок батька утримувати свою дитину.
Тим більше, що стягнення аліментів здійснюється до досягнення дитиною повноліття і не пов`язане із певними обставинами в конкретний період часу та не позбавляє права стягувача не пред`являти виконавчий документ до виконання.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, визнавши судовий наказ від 10.10.2022 року за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню. 
За таких обставин ухвала районного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 31 березня 2023 року скасувати, постановивши нове рішення.
Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 – адвоката Бочарової Олени Миколаївни про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя                                                                 О.В. Прядкіна
Судді:                                                                                 С.Б. Бутенко
                                                                                                                       О.І. Обідіна