ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 624/935/19  Номер провадження 22-ц/814/4109/23	Головуючий у 1-й інстанції Кириченко О.С.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді Бутенко С. Б.
Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.
за участю секретаря: Ракович Д. Г.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Диканського районного суду м. Полтави від 21 червня 2023 року у складі судді Кириченко О. С.
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Кегичівської державної нотаріальної контори, про усунення особи від права на спадкування,
в с т а н о в и в:
У грудні 2019 року ОСОБА_1  звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Кегичівської державної нотаріальної контори, про усунення особи від права на спадкування.
Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 21 червня 2023 року закрито провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України.
Ухвала суду мотивована тим, що відповідач у справі помер, а спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що предметом спору є право відповідача ОСОБА_2 на спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що допускає правонаступництво у разі смерті відповідача. 
Вказує, що у зв`язку зі стресовою ситуацією, пов`язаною із участю в судовому засіданні, поганим самопочуттям та хвилюванням, відсутністю правової допомоги, вона в суді першої інстанції хибно сформулювала своє бажання на підтримку клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку зі смертю відповідача.
Вважає, що суд першої інстанції зобов`язаний був зупинити провадження у справі, оскільки у відповідача по справі є двоє дітей, одна донька з яких на даний час вже безпідставно розпоряджається спірним житловим будинком, права на який є предметом судового спору між нею та відповідачем, і заявляє права на нього в порядку спадкування після смерті свого батька, хоча не має жодного відношення до будинку, який є власністю її (позивача) батьків. 
Таким чином, судом першої інстанції не досліджено та не враховано наявність у відповідача спадкоємців, які можуть реалізувати своє право на прийняття спадщини, порушуючи її право на захист своїх інтересів і нівелювання її зусиль, які були витрачені на розгляд даної цивільної справи протягом чотирьох років.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Частина третя статті 3 ЦПК України встановлює, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Пунктом 6 частини першої статті 374 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, згідно пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. 
По справі встановлено, що 12 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд усунути останнього від права на спадкування за законом після смерті її сестри ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок по АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідач ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Сахновщинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 09.05.2023 на підставі актового запису № 143. 
Задовольняючи клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Орєхової Н. В. про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив зі згоди позивача на закриття провадження через смерть відповідача, не надаючи при цьому жодної оцінки наявності або відсутності факту правонаступництва у спірних правовідносинах, що відповідно до вимог пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України має вирішальне значення. 
Пунктом 7 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від однієї особи до іншої в силу певних обставин (фактів) або правочинів.
Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. При цьому усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінює.
Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. 
У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.
Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.
Відповідно до статей 1218, 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу (стаття 1219 ЦК України).
В порядку спадкування відбувається перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). 
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частини перша, друга статті 1223 ЦК України).
Право на спадкування не відноситься до тих прав, які в силу статті 1219 ЦК України є особистими і відносно яких правонаступництво недопустиме, оскільки здійснення цього права не пов`язано з певною особою, а тому може здійснюватися і спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах.
Відповідно до частини третьої статті 1223, частини третьої статті 1296 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини і відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Таким чином, право на спадкування, яке не є нерозривно пов`язаним з особою спадкодавця, входить до складу його спадщини, отже відповідач у спорі про усунення його від права на спадкування у разі його смерті під час розгляду справи в суді може бути замінений правонаступником. 
У даній справі предметом спору є усунення відповідача ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 житлового будинку по АДРЕСА_1 , що допускає правонаступництво, тому рішення суду про закриття провадження з підстав, передбачених пунктом 7 частини першої статті 255 ЦПК України, є помилковим.
За наведених обставин оскаржувана ухвала суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 367, 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 21 червня 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                                С. Б. Бутенко

Судді                                                                                О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна