ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року	Львів	Справа № 260/5190/22 пров. № А/857/7316/23	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                  Обрізко І.М., 
суддів                                                                      Сеника Р.П.,  Шинкар Т.І.,
за участю секретаря судового засідання                    Демчик Л.Р.,
за участю позивача                                                   ОСОБА_1 ,                    
за участю представника відповідача                              Гришко К.В.,                    
          
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року, прийняте суддею Луцович М.М. о 14 годині 46 хвилині у м. Ужгороді, повний текст складено 20.03.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                          встановив:

ОСОБА_1  (надалі – позивач) звернувся з адміністративним позовом до Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (надалі –відповідач) про визнання протиправною бездіяльність щодо відмови направити (надати) копію (дублікату) довідки за формою Додаток №4 відповідно до наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008; зобов`язання вчинити певні дії та направити копію (дублікату) довідки за формою Додаток №4 відповідно до наказу Міністерства оборони України №402 від 14.02.2008.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 позов задоволено. 
Суд встановив, що позивач, звертаючись до відповідача із заявою просив надати інформацію (документи) які стосуються його особисто. 
Натомість, відповідач всупереч вимогам чинного законодавства України відмовив у наданні копій документів.
Вказаною відмовою відповідач порушив право позивача на вільний доступ до інформації (документів), що стосуються його особисто. 
При цьому відповідач не довів жодними доказами те, що звертаючись із заявою від 07.08.2022 позивач просив надати йому інформацію (документи), які стосуються інших осіб. Натомість у заяві від 07.08.2022, яку подав позивач до відповідача, чітко зазначено, що даною заявою позивач просить надати йому документи.
Суд зазначив, що згідно пункту 3.8 глави 3 розділу II наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Мукачівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити  в позові.
В апеляційній скарзі зазначає, що особа, що звернулась 10.08.2022 до відповідача з листом щодо надання довідки ВЛК (відповідно до наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008), засвідченої належним чином уповноваженими на це особами, ОСОБА_1  не додала документи/копії документів, що посвідчують особу, що звернулась.
Більш того, у листі були посилання на документи, що не існують, зокрема, протокол засідання військово-лікарської комісії №908, на який посилається позивач у листі, яким встановлено «непридатність до військової служби із виключенням з військового обліку» та тимчасове прописне посвідчення.
Відповідач забезпечив конфіденційність для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам, оскільки позивачем до листа не додано доказів, що саме він звертається за довідкою.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що отримавши повістку від уповноваженої особи Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, позивач, 28.02.2022 прибув до Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Позивач був скерований на військово-лікарську комісію (далі - ВЛК) при Мукачівському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки для визначення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації відповідно до наказу Міністерства оборони № 402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України».
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 07.08.2022, згідно якої вказує, що Висновком лікувального закладу було встановлено, що позивач має порушення рефракції та акомодації (міопія високого ступеню, астигматизм,) а, саме хвороба органів зору з дитинства короткозорість обох очей, інші хвороби ока, в тому числі оперування правого ока у зв`язку із відшаруванням сітківки (а.с. 23).
Згідно поданої заяви від 07.08.2022 позивач просить відповідача надати йому копії документів відносно нього, а саме: довідку ВЛК, відповідно до наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008, засвідчену належним чином (а.с. 23).
Однак, листом від 13.08.2022 відповідач відмовив  у наданні довідки ВЛК, засвідченої належним чином, у зв`язку з тим, що у Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки відсутня згода ОСОБА_1 на поширення конфіденційної інформації щодо нього.
Також, згідно листа від 13.08.2022 відповідач повідомив позивача, що ОСОБА_1 може особисто звернутись до Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для отримання зазначеного документа (а.с. 8).
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.
Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» визначає, що кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.
Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.
Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію» конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом.
Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.
Згідно ч. 3 ст. 21 Закону України «Про інформацію» порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.
Відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону України «Про інформацію» до інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені такі відомості: 1) про стан довкілля, якість харчових продуктів і предметів побуту; 2) про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні ситуації, що сталися або можуть статися і загрожують безпеці людей; 3) про стан здоров`я населення, його життєвий рівень, включаючи харчування, одяг, житло, медичне обслуговування та соціальне забезпечення, а також про соціально-демографічні показники, стан правопорядку, освіти і культури населення; 4) про факти порушення прав і свобод людини, включаючи інформацію, що міститься в архівних документах колишніх радянських органів державної безпеки, пов`язаних з політичними репресіями, Голодомором 1932-1933 років в Україні та іншими злочинами, вчиненими представниками комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів; 5) про незаконні дії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб; 5-1) щодо діяльності державних та комунальних унітарних підприємств, господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі або територіальній громаді, а також господарських товариств, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких належать господарському товариству, частка держави або територіальної громади в якому становить 100 відсотків, що підлягають обов`язковому оприлюдненню відповідно до закону; 6) інші відомості, доступ до яких не може бути обмежено відповідно до законів та міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Судом встановлено, що позивач, звертаючись із  заявою від 07.08.2022 просив надати інформацію, яка стосується його особисто. 
В апеляційній скарзі скаржник зазначає про те, що позивач просив видати йому довідку ВЛК без зазначення якої саме форми (у листі не було зазначено, що звертається для отримання довідки ВЛК форми 4), відтак відповідач не знав, яку саме довідку слід видати, враховуючи те, що всі довідки ВЛК стосуються стану здоров`я. Проте, як вбачається із листа – відповіді відповідача від 13.08.2022 №3909/1/1, зазначене не було підставою для відмови у наданні інформації.
Апелянт також покликається на те, що у листі (заяві) ОСОБА_1 були посилання на документи, які не існують, зокрема, протокол засідання військово-лікарської комісії №908, та тимчасове прописне посвідчення.
Однак, відповідач як суб`єкт владних повноважень, з метою ідентифікації особи для надання/відмови у наданні інформації,  не перевірив копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 , яка знаходиться безпосередньо у нього, не співставив підпис позивача у зазначеному документі та у заяві позивача, а також не звірив адресу проживання. 
Згідно пункту 3.8 глави 3 розділу II наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.
Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем було протиправно відмовлено позивачеві у наданні копії (дублікату) довідки за формою Додаток №4 відповідно до наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008, яка стосується особисто позивача.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та  дають підстави вважати правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України. 

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
                                                            постановив:

Апеляційну скаргу Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки залишити без задоволення, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року у справі №260/5190/22 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 17.08.2023