ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" липня 2023 р.           Справа№ 910/1266/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Буравльова  С.І.
суддів:            Андрієнка  В.В. 
          Шапрана  В.В. 
 
секретар
судового засідання           Рибчич А.В.

за участю 
представників:                 позивача - ОСОБА_1., ОСОБА_2
                                         відповідача - Урін Ф.О., Огриза Г.Р.

розглянувши апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
на рішення Господарського суду м. Києва від 11.04.2023 р. (повний текст складено 21.04.2023 р.)
у справі № 910/1266/23 (суддя - Шкурдова Л.)
за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колтекс" 
про стягнення 2450420,84 грн

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колтекс" про стягнення 1442206,64 грн пені та 1008214,20 грн штрафу за порушення строків поставки за договором поставки товару № 189/ВЗЗ-2022 від 11.05.2022 р.
Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного договору здійснив поставку товару з порушенням строків, у зв`язку з чим йому нараховано штраф та пеню. 
Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.04.2023 р. у справі № 910/1266/23 позов Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колтекс" на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 144220,66 грн штрафу та 100821,42 грн пені; в іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України подала апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що, укладаючи договір поставки товару № 189/ВЗЗ-2022 від 11.05.2022 р., відповідач усвідомлював всі ризики, знав обсяги замовлень, строки їх виконання та свідомо погодився на умови вказаного договору, в тому числі і щодо відповідальності сторін за невиконання або неналежне виконання свої зобов`язань.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/1266/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Корсак В.А., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги  або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Господарського суду м. Києва від 11.04.2023 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/1266/23. 
До суду 22.05.2023 р. надійшли матеріали справи № 910/1266/23.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/1266/23 та призначено до розгляду на 20.06.2023 р. 
На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2169/23 від 19.06.2023 р. у зв`язку з перебуванням судді Корсака В.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/1266/23.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/1266/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Шапран В.В.
У судовому засіданні 20.06.2023 р. представники сторін надали усні пояснення по суті апеляційної скарги, після чого було оголошено перерву до 11.07.2023 р.
У судовому засіданні 11.07.2023 р. представники сторін надали додаткові усні пояснення по суті апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне. 
11.05.2022 р. між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колтекс" (далі - учасник) було укладено договір № 189/ВЗЗ-2022 (далі - договір).
Відповідно до п. 1.1 договору учасник зобов`язується поставити замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари. 
Згідно з п. 1.2 договору найменування (номенклатура, асортимент, кількість) товару зазначена в додатку № 1 до цього договору. Код ДК 021:2015 18330000-1 - Футболки та сорочки.
Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що ціна договору складає 24495000,00 грн, у тому числі ПДВ 20%.
За п. 4.1 договору розрахунки за товар, що поставляється, замовником проводяться шляхом оплати за фактично поставлену кількість товару (партію товару) з відстрочкою платежу до 30 календарних днів з дати прийняття товару на склад замовника, факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб учасника та замовника на відповідній видатковій накладній.
У відповідності до п. 5.1 договору дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці позивача, сканкопія якої надсилається замовником з    його офіційної електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну пошту учасника ІНФОРМАЦІЯ_2, вказану у розділі 13 цього договору. Учасник зобов`язаний засобами телефонного зв`язку підтвердити замовнику (його уповноваженій особі) отримання заявки. У заявці зазначається найменування товару, місце поставки товару, кількість товару та інша необхідна інформація для поставки товару. У випадку корегування інформації, яка визначена у заявці, замовник має право здійснити таке корегування засобами зв`язку, з обов`язковим письмовим підтвердженням в подальшому. В разі відсутності письмового підтвердження таке корегування вважається недійсним.
Як передбачено п. 11.8 договору, усі повідомлення, будь-яке листування тощо за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, якщо вони письмово оформлені та надіслані відповідним листом (рекомендований лист, цінний лист з описом вкладення, передача листа посильним, засобами електронного поштового зв`язку на адреси, вказані у розділі 13 цього договору). У будь-якому разі замовник вважається повідомленим з моменту фактичного отримання листа, а учасник з моменту направлення замовником відповідного листа (на електронну пошту учасника, вказану у розділі 13 цього договору; передання до поштового відділення зв`язку та отримання фіскального чеку; поставлення на копії документа будь-якої відмітки, що свідчить про його отримання учасником).
Також між сторонами підписано специфікацію (додаток № 1 до договору), якою погоджено найменування товару - фуфайка (з короткими рукавами) вид 2, кількість - 250000, ціну за одиницю - 97,98 грн та загальну вартість товару - 24495000,00 грн (з ПДВ).
15.07.2022 р. представник відповідача на підставі на довіреності № 10 від 06.06.2022 р. отримав заявку позивача від 15.07.2022 р. № 78/8/2-1070 про необхідність поставки товару на склад замовника за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А, а саме:
- у строк до 30.06.2022 р. в кількості 85000 штук;
- у строк до 31.07.2022 р. в кількості 55000 штук;
- у строк до 30.08.2022 р. в кількості 55000 штук;
- у строк до 30.09.2022 р. в кількості 55000 штук.
У строк до 30.06.2022 р. відповідач здійснив поставку позивачу товар у кількості 50600 шт. вартістю 4957788,00 грн, що підтверджується видатковими накладними за період з 07.06.2022 р. по 30.06.2022 р.
У період з 05.07.2022 р. по 06.12.2022 р. відповідач здійснив поставку позивачу товар у кількості 68450 шт. вартістю 6706731,00 грн, що підтверджується видатковими накладними за період з 05.07.2022 р. по 06.12.2022 р.
Таким чином, відповідачем допущено порушення погоджених у заявці позивача від 15.07.2022 р. № 78/8/2-1070 строків поставки товару, а саме: у строк до 30.06.2022 р. відповідачем не було поставлено позивачу товар у кількості 34400 шт, вартістю 3370512,00 грн та у строк до 31.07.2022 р. відповідачем не було поставлено позивачу товар у кількості 34050 шт., вартістю 3336219,00 грн.
Іншу частину товару товару у кількості 130950 шт. вартістю 12830481,00 грн відповідачем не було поставлено позивачу.
07.12.2022 р. позивач направив на адресу відповідача лист № 78/8/2-2356, в якому повідомив про розірвання договору № 189/ВЗЗ-2022 від 11.05.2022 р. в односторонньому порядку з 16.12.2022 р. 
Направлення вказаного листа підтверджується описом вкладення у цінний лист від 09.12.2022 р, фіскальним чеком від 09.12.2022 р. та накладною «Укрпошта Експрес» № 0408033224914 від 09.12.2022 р.
06.01.2023 р. позивач направив на адресу відповідача претензію № 78/8/2-48, в якій просив сплатити 1856816,02 пені та 1008214,74 грн штрафу за порушення строку поставки товару.
Направлення вказаної претензії відповідачу підтверджується описом вкладення у цінний лист від 13.01.2023 р., фіскальним чеком від 13.01.2023 р. та накладною № 0408033395093 від 13.01.2023 р.
Однак вказана претензія була залишена відповідачем без задоволення.
Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, прострочив поставку товару, у зв`язку з чим у відповідності до умов укладеного договору позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню та штраф.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ст. 662 ЦК України).
Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Як передбачено ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.
Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
У відповідності до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають  правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За порушення строку поставки товару позивач нарахував та просить стягнути 1442206,64 грн пені, нарахованої на вартість несвоєчасно поставленого товару за загальний період з 01.07.2022 р. по 15.12.2022 р., та за порушення строку поставки понад 30 календарних днів позивач просить стягнути 7% штрафу у сумі 1008214,20 грн, нарахованого на вартість несвоєчасно поставленого товару.
У пункті 7.3 договору сторонами погоджено, що за порушення строку поставки товару, зазначеного в письмовій заявці замовника, учасник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості недопоставленого товару. У випадку порушення строку поставки понад 30 календарних днів чи ненадання товарно-супровідних документів у термін, визначений у п. 5.7 договору, замовник залишає за собою право на одностороннє розірвання договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Згідно з ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Як передбачено ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
За ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
У відповідності до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Отже, враховуючи те, що встановлений в договорі розмір штрафних санкцій за порушення господарського зобов`язання відповідає розміру таких санкцій, визначених у законі, а матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем строків поставки, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 1442206,64 грн пені за період з 01.07.2022 р. по 15.12.2022 р. та штрафу у сумі 1008214,20 грн є обґрунтованою та арифметично правильною.
Разом з цим, задовольняючи позовні вимоги частково, місцевий суд дійшов висновку про зменшення розміру пені та штрафу на 90 % на підставі ст. 233 ГК України.
Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Системний аналіз приписів статей 551 ЦК України, 233 ГК України свідчить, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання господарським судом оцінки поданим учасниками справи доказам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій.
Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим з огляду на інтереси сторін, які заслуговують на увагу, ступінь виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначність прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідність розміру пені наслідкам порушення, негайне добровільне усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.
Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Аналогічна правова позиція викладена у Верховним Судом у постановах від 03.10.2019 р. у справі № 914/2202/18, від 12.09.2019 р. у справі № 910/10427/18, від 11.09.2019 у справі № 905/2149/18.
Як вбачається з матеріалів справи, ціна договору складає 24495000,00 грн за період прострочення з 01.07.2022 р. по 15.12.2022 р., позивачем було нараховано 1442206,64 грн пені та 1008214,20 грн штрафу, що загально складає лише 10 % від ціни договору.
Таким чином, нарахована позивачем пеня та штраф не можуть бути віднесені до надмірно великих штрафних санкцій порівняно зі збитками кредитора.
Посилання скаржника на врахування майнового стану відповідача через вплив воєнних дій на території України та відключення електроенергії на підприємстві відповідача колегія вважає необґрунтованими, оскільки такий вплив поширюється негативно на обидві сторони договору.
Разом з цим, Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого відповідним Законом України від 24.02.2022 р., у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні із 24.02.2022 р. було введено воєнний стан.
При цьому договір № 189/333-2022 від 11.05.2022 р. було укладено вже після введення на території України воєнного стану, відтак відповідач як юридична особа, яка здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, укладаючи з позивачем договір на постачання продукції для державних потреб оборони, усвідомлювало, що кінцевою датою поставки товару є дата, визначена у специфікації до договору (додаткової угоди), з огляду на що повинно було розумно оцінити цю обставину з урахуванням виду своєї діяльності та можливості виконання зобов`язання у погоджені сторонами строки та те, що договір укладався вже під час запровадження карантинних обмежень.
Так, у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 р. у справі № 910/1338/19 викладено правову позицію, відповідно до якої юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, тому, укладаючи договір з визначеним строком поставки, сторона повинна була належним чином планувати з урахуванням виду своєї діяльності та специфіки виробництва можливість виконання зобов`язання у погоджені сторонами строки.
До того ж, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження існування інших обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені та штрафу.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 1442206,64 грн пені за період з 01.07.2022 р. по 15.12.2022 р. та 1008214,20 грн штрафу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час розгляду справи місцевим судом було встановлено фактичні обставини справи на основі неповного дослідження поданих доказів, висновки суду не відповідають цим обставинам і їм надана неправильна юридична оцінка з помилковим застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим рішення Господарського суду м. Києва від 11.04.2023 р. у справі № 910/1266/23 підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення про повне задоволення позову Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Відповідно до статті 129 ГПК України та беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги необхідно покласти на відповідача.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задовольнити.
2. Рішення Господарського суду м. Києва від 11.04.2023 р. у справі № 910/1266/23 скасувати в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нове рішення про повне задоволення позову.
3. Позов Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задовольнити повністю.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колтекс" (39800, Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Молодіжна, 21/6, код 41016609) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) 1442206 (один мільйон чотириста сорок дві тисячі двісті шість),64 пені, 1008214 (один мільйон вісім тисяч двісті чотирнадцять),20 грн штрафу, 36756 (тридцять шість тисяч сімсот п`ятдесят шість),34 грн судового збору за подання позову та 55134 (п`ятдесят п`ять тисяч сто тридцять чотири),52 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 27.07.2023 р.

Головуючий суддя                                                            С.І. Буравльов 

Судді                                                                                В.В. Андрієнко

                                                                                В.В. Шапран