КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №22-ц/824/8677/2023
справа №369/18209/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року                                                                                                м.Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача       Поліщук Н.В.
суддів                         Нежури В.А., Соколової В.В.
за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2023 року, ухвалене під головуванням судді Дубас Т.В.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "КИЇВОБЛГАЗ" про визнання незаконними дій, -
 
встановив:
 
У грудні 2022 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про визнання дій незаконними.
Вимоги мотивує тим, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 .
Між споживачем та Києво-Святошинським відділенням Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» 02 березня 2021 року укладено Договір №0800541731 про надання населенню послуг з газопостачання до будинку АДРЕСА_1 .
09 березня 2021 року відповідач оглядав лічильник газу позивача, про що складений Акт порушення №776, після чого демонтував лічильник газу з будинку АДРЕСА_1 .
Вказує, що споживача не повідомили про дату, час та місце проведення експертизи лічильника, про що свідчить відсутність підпису ОСОБА_1 в протоколі щодо направлення ЗВТ та/або пломби на позачергову чи експертну повірку від 09 березня 2021 року.
Вказує, що був присутнім при огляді лічильника і демонтажі, поставив свій підпис лише в Акті про порушення №776 від 09 березня 2021 року, при цьому Акт про демонтаж лічильника газу відповідачем не складався. Споживач не був повідомлений про дату, час та місце засідання комісії, на якій би проводилась експертиза лічильника газу споживача, та споживач не надавав згоду на проведення експертизи лічильника газу без його участі.
Уважає, що проведення експертизи було здійснено відповідачем з порушенням встановленої законом процедури без участі споживача.
Мотивуючи наведеним, просить суд визнати незаконними дії Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" Києво-Святошинське відділення щодо складення акту про проведення експертизи газового лічильника, який був установлений на житловому будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 та розташований на території СТ «Київський садівник» в селі Чайка Київської області. Визнати незаконними дії Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" Києво-Святошинське відділення щодо складання актів-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`ємів та обсягу природного газу і його вартості у розмірі 16 836,49 гривень та акту наданих послуг від 31 липня 2021 року у розмірі 5 817,00 гривень по житловому будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 та розташований на території СТ «Київський садівник» в селі Чайка Київської області.
Києво-Святошинський районний суд Київської області рішенням від 27 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовив.
Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не аргументовано, у чому саме виявляється неефективність обраного способу захисту прав. Зазначає, що приймаючи неправомірні рішення та вчиняючи дії щодо донарахування скаржнику грошових коштів на суму 16 836,49 гривень, як суму збитків, завданих порушенням споживача та 5 817,14 гривень, як послуги з відшкодування вартості експертизи, відповідачем тим самим покладено обов`язок щодо сплати зазначених грошових коштів. Вказує, що дії чи бездіяльність відповідача щодо стягнення із скаржника вказаних коштів не залежать від останнього та не може бути передумовою для задоволення чи відмови у позовних вимогах.
В іншому апеляційна скарга ґрунтується на обґрунтуванні пред`явленого позову.
Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримали.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. 
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності представника відповідача.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає  з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовивши в задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що оскаржуваний позивачем акт є лише фіксацією такого  порушення, що було виявлено під час виїзду до помешкання позивача ОСОБА_1 , тому оскарження лише факту складання такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.
Суд також вказав, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом визнання незаконними дій відповідача щодо складання акту про проведення експертизи газового лічильника  сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.
Суд зазначив, що згідно акту-розрахунку здійснено опис порушень, проте жодних зобов`язань цим документом не встановлено.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вказує про таке.
Установлено, що 09 березня 2021 року слюсарем групи з припинення та відновлення розподілу природного газу, водієм-слюсарем за участю споживача ОСОБА_1 складено Акт про порушення №776, відповідно до даних якого на об`єкті приватний будинок АДРЕСА_1 установлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме невідповідність пломб зразку заводу виробника.
У графі "зауваження споживача до цього акту про порушення" ОСОБА_1 викладено свої заперечення.
Про факт ознайомлення із вказаним актом свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у відповідній графі у акті (а.с. 6-7).
З даних Протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на позачергову чи експертну повірку від 09 березня 2021 року установлено, що для перевірки метрологічних характеристик ОСОБА_1 необхідно прибути в лабораторію "АТ "Київоблгаз" 11 березня 2021 року на 10:00 годину за адресою: АДРЕСА_2 для проведення позачергової чи експертної повірки (а.с. 8).
12 березня 2021 року складено Акт 609е, відповідно до даних якого убачається, що без споживача проведено експертизу. Експертизою установлено, що пломби не відповідають зразку заводу-виробника. Лічильник функціонує. Стопор зворотнього ходу спрацьовує. Пошкоджений корпус відлікового механізму в місцях пломбування. Юстіровочні колеса замінено на пару 38/53, що призводить до зменшення кількості облікового газу. Механічні пошкодження на корпусі відлікового механізму відсутні. Відліковий механізм виймався (а.с. 9).
Згідно даних Протоколу №8412 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу убачається, що на засіданні комісії за результатами розгляду Акту про порушення №776 від 09 березня 2021 року вирішено його задовольнити та скласти акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості (а.с.10-11).
Згідно даних Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31 липня 2021 року складеного ОСОБА_1 та виконавцем в особі старшого менеджера з продажів АТ "Київоблгаз" Пересипкіної Т.А., установлено, що виконавцем виконані роботи на суму 5817,14 гривень. Роботи включають: зняття та встановлення лічильника при проведенні експертизи для виявлення втручання; експертиза побутового лічильника; виїзд слюсарів по експлуатації газового господарства; автопослуги (а.с. 16).
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вказує про таке.
Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.
Згідно абзацу 1 пункту 2 цієї глави акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.
Відповідно до абзацу 1 пункту 8 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).
      Згідно  пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
      Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.
Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту  прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.
Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. 
Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.
Зі змісту позовної заяви установлено, що позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати незаконними дії АТ "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" Києво-Святошинське відділення щодо: складання акту про проведення експертизи газового лічильника; складання актів-розрахунку необлікованого об`єму та обсягу природного газу; акту надання послуг від 31 липня 2021 року у розмірі 5 817,00 гривень.
Позивач, звертаючись із цим позовом, фактично просить суд визнати незаконними дії відповідача щодо фіксації у передбачений Законом спосіб виявлених порушень, що були предметом розгляду комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу.
Разом з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що складені представниками оператора ГРМ акт про проведення експертизи газового лічильника та акт надання послуг від 31 липня 2021 року є лише фіксацією висновку проведеної експертизи та обсягу і вартості виконаної роботи за результатом виявленого порушення, та які були предметом розгляду засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу. Відтак оскарження дій щодо складення вказаних актів не виконає завдання цивільного судочинства, метою якого є захист порушених чи оспорюваних прав особи.
Окрім цього, вказані акти можуть бути визнані як докази (із наданням їм відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності, належності та допустимості цих актів.
Щодо визнання дій відповідача незаконними в частині складення акту-розрахунку, колегія суддів вказує, що такий складено на підставі рішення комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу, оформленого протоколом №8412 від 11 серпня 2021 року. При цьому, безпосередньо рішення комісії, оформлене цим протоколом, позивачем не оскаржується.
Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2021 року по справі №917/664/19 зауважив, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.
Верховний Суд у постанові від 13 січня 2022 року по справі №921/591/20 зауважив, що додатково, в контексті обраного способу захисту, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача у цих правовідносинах, позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (пункт 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).
Верховний Суд у постанові від 10 листопада 2021 року по справі №910/8060/19 вказав, що під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Під ефективністю судового захисту розуміється спроможність судового рішення (за наслідками його виконання) призвести до усунення невизначеності у праві позивача та відновити права та законні інтереси особи, на захист яких було подано відповідний позов.
      У цій справі убачається, що між сторонами виник спір щодо розміру  вартості необлікованого (донарахованого) природного газу, визначеного оператором газорозподільної системи за наслідками задоволення акту про порушення. 
      Оскільки акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості складається при задоволенні комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ відповідного акта про порушення, належним способом захисту у такому випадку може бути оскарження відповідного рішення комісії.
З огляду на наведене, є правильними висновки суду першої інстанції про неефективність обраного позивачем способу захисту, оскільки само собі визнання дій незаконними у цьому випадку не призведе до відновлення порушеного права, на захист якого подано позов.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.
Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду першої інстанції, колегіє суддів не установлено.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну  скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2023 року залишити без змін.
 
 Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Повну постанову складено 18 липня 2023 року.

Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         В.А. Нежура

                                                                                  В.В. Соколова