ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Остап`юк С.В.

10 липня 2023 року	Львів	Справа № 300/4662/22 пров. № А/857/9604/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:                                         Бруновської Н.В.
суддів:                                                             Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року   у справі № 300/4662/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дубовецької сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-
ВСТАНОВИВ :
14.11.2022р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до Виконавчого комітету Дубовецької сільської ради, у якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення «Про зміну поштової адреси об`єктам нерухомого майна» від 27.07.2022р.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.04.2023р. в позові відмовлено.
Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт просить суд, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.04.2023р. скасувати та прийняти нову постанову якою позов задоволити.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
27.07.2022р. Рішенням Виконавчого комітету Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області "Про зміну поштової адреси об`єктам нерухомого майна" змінено поштову адресу закладу освіти Делієвської філії Дубовецького ліцею Дубовецької сільської ради за адресою: вулиця Молодіжна, 1, село Делієво, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область на адресу: вулиця Підгора, 2, село Лани, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область.
ОСОБА_1 вважає рішення "Про зміну поштової адреси об`єктам нерухомого майна" від 27.07.2022р. протиправним, яке прийняте з порушенням норм Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України  № 690 від 07.07.2021р. та таким, що порушує її право.
ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад чітко визначені главою 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР. 
Такі повноваження розмежовуються на: повноваження у сфері соціально-економічного і культурного розвитку, планування та обліку(стаття 27), повноваження в галузі бюджету, фінансів і цін (стаття 28), повноваження щодо управління комунальною власністю (стаття 29), повноваження в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку (стаття 30), повноваження у галузі будівництва (стаття 31), повноваження у сфері освіти, охорони здоров`я, культури, молодіжної політики, фізкультури і спорту (стаття 32), повноваження у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища (стаття 33), повноваження у сфері соціального захисту населення (стаття 34), повноваження в галузі зовнішньоекономічної діяльності (стаття 35), повноваження в галузі оборонної роботи (стаття 36), повноваження щодо вирішення питань адміністративно-територіального устрою (стаття 37), повноваження у сфері реєстрації місця проживання фізичних осіб (стаття 37-1), повноваження щодо забезпечення законності, правопорядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян (стаття 38), повноваження у сфері надання безоплатної первинної правової допомоги (стаття 38-1), повноваження щодо відзначення державними нагородами України (стаття 39).
В ст.40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що  виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження.
ст.37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження:1) підготовка і внесення на розгляд ради питань щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту, повідомлення про прийняті рішення з таких питань адміністратора інформаційної системи Міністерства юстиції України, з питань найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ тощо - національного оператора поштового зв`язку, органу ведення Державного реєстру виборців;1-1) прийняття рішень про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів нерухомого майна у випадках та порядку, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»;2) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо питань адміністративно-територіального устрою в порядку і межах повноважень, визначених законом.
Відповідно до ч.1 ст.51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.
ч.1 ст.54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
Вказані норми надають радам можливість делегування деяких власних повноважень до своїх виконавчих органів.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. № 3038-VI, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі- Закон № 3038-VI), відповідно до ст.26-3 якого адресою об`єкта нерухомого майна (далі - адреса) є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості. 
Порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок не може передбачати обов`язок фізичних та юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень державних органів, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи. Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст.26-3 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" Постановою Кабінету Міністрів України за №690 від 07.07.2021р. затверджено Порядок присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна (далі - Порядок).
Цей Порядок визначає процедуру присвоєння, зміни, коригування адрес об`єктів будівництва, будинків, будівель, споруд, окремих частин об`єкта, які є самостійними об`єктами права на нерухоме майно (квартир, гаражних боксів, машиномісць, інших житлових та нежитлових приміщень).
Органи, уповноважені на присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів будівництва, об`єктів нерухомого майна, визначаються відповідно до частини п`ятої статті 26-3 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - уповноважені органи з присвоєння адрес).
Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Дубовецька сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області наділена повноваженням щодо прийняття рішень про зміну адрес об`єктів нерухомого майна.
Стосовно покликань апелянта в апеляційній скарзі на те, що однією з проблем децентралізації є нерівномірний розподіл ресурсів. 
Децентралізація призводить до нерівномірного розподілу фінансових та інших ресурсів між громадами. Деякі громади можуть отримувати більше ресурсів і підтримки, тоді як інші - менше, що призводить до нерівності у розвитку регіонів, то колегія суддів зазначає про таке.
Такі твердження апелянта ґрунтуються лише на припущеннях, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.
Крім того, колегія суддів відхиляє покликання апелянта про те, що зміна поштової адреси закладу освіти Делієвської філії Дубовецького ліцею Дубовецької сільської ради змінює приналежність закладу освіти з власності однієї територіальної громади до іншої, з огляду на таке.
Поштова адреса закладу освіти не визначає належність цього закладу до територіальної громади, яка визначена згідно Закону України «Про освіту».
ч.1 ст.11 Закону України «Про освіту» чітко визначено, що рішення про створення, реорганізацію, ліквідацію чи перепрофілювання (зміну типу) закладу загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типу і форми власності приймає його засновник (засновники).
Засновником закладу загальної середньої освіти може бути орган державної влади від імені держави, відповідна рада від імені територіальної громади (громад), фізична та/або юридична особа (зокрема релігійна організація, статут (положення) якої зареєстровано у встановленому законодавством порядку), рішенням та за рахунок майна яких засновано заклад загальної середньої освіти або які в інший спосіб відповідно до законодавства набули прав і обов`язків засновника.
Засновник закладу освіти - орган державної влади від імені держави, відповідна рада від імені територіальної громади (громад), фізична та/або юридична особа, рішенням та за рахунок майна яких засновано заклад освіти або які в інший спосіб відповідно до законодавства набули прав і обов`язків засновника (пункт 7 статті 1 Закону).
В ст.5 КАС України видно, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
ч.1 ст.62 Закону України «Про освіту» до органів управління у сфері освіти належать органи місцевого самоврядування.
Згідно ч.3 ст. 66 Закону України «Про освіту» сільські, селищні ради: відповідають за реалізацію державної політики у сфері освіти та забезпечення якості освіти на відповідній території, забезпечення доступності дошкільної та повної загальної середньої освіти; засновують заклади освіти, а також реорганізовують, перепрофільовують (змінюють тип) та ліквідовують їх з урахуванням спеціальних законів; здійснюють інші повноваження у сфері освіти, передбачені законом.
Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в даному випадку позивач, звертаючись за захистом порушених прав, свобод та законних інтересів не надав жодного письмового доказу та не навів жодного належного аргументу, яким чином оспорюване рішення «Про зміну поштової адреси об`єктам нерухомого майна» від 27.07.2022р. порушує її законні права та інтереси.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Виконавчого комітету Дубовецької сільської ради діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законами та Конституцією України.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також,  п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року   у справі № 300/4662/22 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	Р. Б. Хобор 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 10.07.2023р.