ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5514/23 Справа № 212/1109/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ведяшкіна  Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді                     Корчистої О.І.
суддів:                           Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,
за участю секретаря              Шумило І.В.        

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 212/1109/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Радіонова Наталія Євгенівна,
на рішення Жовтневого районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2023 року, 

встановив:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Радіонова Н.Є., звернулася до суду з заявою, в якій, уточнивши вимоги, просила видати відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обмежувальний припис яким:
1) заборонити перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 6 місяців;
2) заборонити наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на шість місяців;
3) заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, строком на шість місяців;
4) заборонити вести телефонні переговори з постраждалою особою – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та встановити вимогу щодо можливості виключного спілкування заінтересованої особи та заявниці щодо питань забезпечення та участі заінтересованої особи у розвитку спільної дитини, шляхом надсилання повідомлень, строком на шість місяців.
Вимоги заяви обґрунтовані там, що з 15 липня 2016 року по 23 грудня 2022 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . 
У шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Також разом із заявницею проживають двоє старших дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Спільне життя з ОСОБА_2 не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, вчинення ОСОБА_2 щодо заявниці психологічного, економічного та фізичного домашнього насильства, яке часто відбувалося в присутності дітей. 
Так, наприкінці липня 2022 року стосунки між подружжям погіршилися, а 04 листопада 2022 року ОСОБА_2 під час конфлікту завдав їй ударів по обличчю та штовхав, у зв`язку з чим вона чотири дні лікувала побої та соромилась виходити з дому і на роботу, через сором вона не наважилася звернутися до лікарні за медичною допомогою. 
18 грудня 2022 року, ОСОБА_2 , користуючись відсутністю вдома ОСОБА_1 , через зайнятість на роботі, вивіз з належної їй квартири цінні речі: м`які меблі, декоративні дерев`яні накладки вхідних, міжкімнатних дверей, телевізор, дерев`яні міжкімнатні двері, особисті прикраси ОСОБА_1 , чим вчинив щодо неї економічне насильство. 
Після ухвалення 23 грудня 2022 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу рішення про розірвання шлюбу, ОСОБА_2 відмовився добровільно покидати місце проживання ОСОБА_1 , а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Почав погрожувати заявниці розправою. 
Хвилюючись за безпеку своїх трьох дітей і свою безпеку і життя, враховуючи агресивний стан ОСОБА_2 , вона звернулась за захистом до поліції. 
Після прибуття екіпажу патрульної поліції, ОСОБА_2 виїхав до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , але не облишив переслідування заявниці та подальше вчинення щодо неї психологічного домашнього насильства. 
ОСОБА_2 , телефонував кожного дня, надсилає повідомлення, намагається контролювати її перебування, коло її спілкування, чим створював психологічне напруження та лякає заявницю та її старших дітей. 
Внаслідок таких дій ОСОБА_2 була змушена звертатися за захистом до поліції. 
24 січня 2023 року, було видано терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_2 строком на 10 днів, тобто з 24 січня 2023 року по 03 лютого 2023 року. 
На час звернення з заявою до суду обмеження термінового заборонного припису вже закінчили діяти, тим самим наражаючи на нові ризики від можливого психологічного та фізичного насильства заявницю. Своєю поведінкою та діями ОСОБА_2 перетворює умови проживання у квартирі заявниці для неї та малолітніх дітей не нестерпні та небезпечні. 
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2023 року вимоги ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , залишені без задоволення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Радіонова Н.Є., посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення Жовтневого районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги в повному обсязі. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи у їх сукупності, проігноровано сам факт психологічного насильства щодо неї, який вбачається із доказів наданих нею. Судом помилково кваліфіковано правопорушення домашнього насильства як конфлікт через майнові спори, які перебувають на розгляді у цьому ж суді. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням принципу неупередженого ставлення до сторін та доказів наданих заявницею, зокрема щодо повноти дослідження обставин справи та є таким, що підлягає скасуванню. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Радіонова Н.Є., підлягає залишенню без задоволення за наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.  
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У частині 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно  з ч.  1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону
Залишаючи без задоволення вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливого застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Надаючи оцінку доказам наданим заявницею ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що наведені нею обставини не доведені належними та допустимим доказами, з наданих нею доказів не вбачається обставин, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису. 
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами, що ОСОБА_1 з 15 липня 2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2023 року за позовом ОСОБА_2 , було розірвано. 
Від шлюбу подружжя має малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Також встановлено, що заявниця також має двох неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . До розірвання шлюбу подружжя з дітьми проживали в квартирі заявниці за адресою: АДРЕСА_2 .
Також судом встановлено, що 23 грудня 2022 року на пропозицію співробітників поліції, які прибули за викликом заявниці ОСОБА_2 , виїхав із зазначеної квартири, що сторонами не оспорювалось.
24 січня 2023 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за заявою ОСОБА_1 видано судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 12)
Крім цього встановлено, що 24 грудня 2022 року ОСОБА_1 зверталась з заявою до ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області. 
Згідно відповіді від 30 грудня 2022 року зазначено, що в ході розгляду матеріалу було проведено профілактичну бесіду з ОСОБА_2 щодо недопущення порушення тиші, а також останній попереджений про відповідальність за ст. 173-2 КУпАП. (а.с.17)
28 грудня 2022 року ОСОБА_1 зверталася із заявою до ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області. 
Згідно відповіді від 06 січня 2023 року її заяву передано до сектора кримінальної поліції для розгляду згідно Закону України «Про звернення громадян» у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення. (а.с.15)
21 січня 2023 року ОСОБА_1 зверталася із заявою до ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області. 
Згідно відповіді від 31 січня 2023 року працівниками СПДН у відношенні ОСОБА_2 було видано терміновий заборонний припис АА № 324847 від 24 січня 2023 року та складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ВАВ № 831835 від 24 січня 2023 року. (а.с.16 40)
22 березня 2023 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (за заявою ОСОБА_1 від 21 січня 2023 року) протокол серії ВАВ № 831835 від 24 січня 2023 року, ухвалено постанову про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, яка не оскаржувалась та набрала законної сили.
24.01.2023 року ОСОБА_1 зверталася із заявою про домашнє насильство до ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.18), відомості за яким внесені до ЄРДР.
22.02.2023 року ОСОБА_1 зверталася із заявою до ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, в якій просила притягти до відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_2 за те, що він після розірвання шлюбу постійно створює конфліктні ситуації, тим самим створює емоційний тиск. (а.с.30) 
Згідно відповіді № 45.3/2-838 ЖЄО, матеріали направлені до сектору кримінальної поліції для розгляду згідно Закону України «Про звернення громадян» у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення. (а.с.45)
З наданих сторонами роздруківок СМС повідомлень, вбачається, що між колишнім подружжям існують неприязні стосунки та відбувалось обоюдне спілкування з приводу розподілу майна. (а.с.41-44)
29 березня 2023 року ОСОБА_1 зверталася до ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення посилаючись на те, що 29 березня 2023 року ОСОБА_2 надіслав їй повідомлення за допомогою месенджера «Viber» з погрозами її здоров`я та життю (а.с.46- 49, 50-51), за якою були внесені відомості до ЄРДР. (а.с.52)
Питання видачі обмежувального припису регулюється Цивільним процесуальним Кодексом України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству».
Відповідно до статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.
Пунктом 1 частини 1 статті 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису (ч.1ст.350-3 ЦПК України).
Згідно з п.п. 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник.
Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:
1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;
2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;
3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;
4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;
5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;
6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Згідно з пунктом 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).
Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.
Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.
Матеріали справи свідчать про те, що між колишнім подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися неприязні стосунки, часто виникають конфліктні ситуації з різних причин.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неприйняття як належних доказів вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно ОСОБА_1 її звернення з заявами до відділення поліції 24 січня 2023 року та 29 березня 2023 року, за якими внесення відомості до ЄРДР, оскільки вони не містять інформації щодо предмета доказування та відсутня інформація щодо прийнятих рішень за наслідками кримінальних проваджень.
З приводу подій, які сталися 16 січня 2023 року постановою Жовтневого районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2023 року закрито провадження у адміністративній справі за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Враховуючи положення ст. 25 Закону України ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо неприйняття як належного доказу Терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 324847 строком на 10 діб від 24 січня 2023 року, оскільки з копії вказаного документу не вбачається, що він був належним чином вручений ОСОБА_2 , та від нього відбиралися відповідні пояснення. 
Крім того, судом слушно зауважено, що з приводу подій, які сталися 16 січня 2023 року постановою Жовтневого районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2023 року закрито провадження у адміністративній справі за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Факт неприязних стосунків, небажання зустрічей, не є достатньою підставою для видачі обмежувального припису.
Посилання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Радіонова Н.Є. на неодноразові звернення до правоохоронних органів, з підстав вчинення відносно неї домашнього насильства, свідчить про наявність тривалого конфлікту між заявником та ОСОБА_2 , але не підтверджує факт того, що останній вчинив по відношенню до заявника домашнє, економічне, психологічне насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 січня 2020 року в справі № 754/6995/19 (провадження № 61-16980св19).
З огляду на вказане суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про видачу обмежувального припису.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальні частині судового рішення, а зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції були створені всі умови для того, щоб учасники справи добросовісно могли реалізувати свої процесуальні права, надати пояснення та докази щодо обставин справи, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.  374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Радіонова Наталія Євгенівна, залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:  

Повний текст постанови складено 09 серпня 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста