Ухвала
 
11 серпня 2023 року
місто Київ
 
справа № 592/3143/21
провадження № 61-8746ск23
 
Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 лютого 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 16 травня 2023 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально-небезпечних захворювань», Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня», третя особа - ОСОБА_2 , про захист честі та гідності,
ВСТАНОВИВ:
І. ФАБУЛА СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_1 у березні 2021 року звернувся до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» 
(далі - КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально-небезпечних захворювань»), Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» 
(далі - КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня»), третя особа - ОСОБА_2 , у якому просив:
- визнати недостовірною (такою, що не відповідає дійсності) і такою, що ганьбить честь та гідність ОСОБА_1 , інформацію, поширену КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» у документах, в яких зазначено про наявність у ОСОБА_1 таких психічних захворювань, як параноїдний синдром ендогенного ґенезу, маячний розлад;
- зобов`язати КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр 
соціально-небезпечних захворювань» скасувати інформацію щодо наявних у ОСОБА_1 психічних захворювань шляхом відкликання документів, в яких зазначаються медичні діагнози (параноїдний синдром ендогенного ґенезу, маячний розлад) та зобов`язати КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр 
соціально-небезпечних захворювань» спростувати інформацію шляхом видачі документа, в якому буде відображена інформація про відсутність у ОСОБА_1 зазначених психічних захворювань;
- визнати недостовірною (такою, що не відповідає дійсності) та такою, що ганьбить честь і гідність ОСОБА_1 , інформацію, яка поширена КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» через документи, в яких зазначається наявність у ОСОБА_1 такого психічного захворювання, як параноїдний розлад особистості;
- зобов`язати КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» скасувати інформацію щодо наявних у ОСОБА_1 , психічних захворювань шляхом відкликання документів, в яких зазначається такий медичний діагноз, як параноїчний розлад особистості, та зобов`язати КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» спростувати інформацію шляхом видачі документа, в якому буде відображена інформація про відсутність у ОСОБА_1 зазначеного психічного захворювання.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням від 20 лютого 2023 року Ковпаківський районний суд м. Суми відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Постановою від 16 травня 2023 року Сумський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 лютого 2023 року - без змін.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ОСОБА_1  12 червня 2023 року із застосуванням засобів поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 лютого 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 16 травня 2023 року, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою від 30 червня 2023 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та надав заявнику строк для виконання її вимог.
Заявник 20 липня 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу із належним зазначенням підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявник зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначив те, що:
- (1) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 344/3764/21, за змістом яких сторона процесу, яка є пацієнтом, має право обмежитися доповіддю, що дасть змогу припустити про порушення зі сторони обслуговуючого персоналу в силу наслідків, що настали для пацієнта. Тому, з урахуванням принципу розумності, пацієнту, який звернувся до суду за захистом порушених прав, що полягають у завданні шкоди здоров`ю, потрібно тільки зазначити про порушення, а далі тягар доказування покладається на медичну установу чи на лікаря. Наведене не призводить до порушення принципу диспозитивності судового процесу, а навпаки слугує для забезпечення процесуальної рівності сторін;
- (2) суд апеляційної інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , належно не повідомленого про дату, час і місце судового засідання;
- (3) суд першої інстанції належно не дослідив докази, наявні у матеріалах справи.
Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявник зазначив ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, пункті 5 частини першої та пункті 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
ІІІ. Вирішення питання щодо звільнення заявника від сплати судового збору за подання касаційної скарги
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі абзацу другого статті 32 Закону України «Про психіатричну допомогу» та пункту 5 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
За правилами пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додається документ на підтвердження сплати судового збору.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.
Відповідно до абзацу другого статті 32 Закону України «Про психіатричну допомогу» особи, які страждають на психічні розлади, та їх законні представники звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом питань щодо захисту прав і законних інтересів особи при наданні психіатричної допомоги, здійсненні їх соціального захисту, наданні їм соціальних послуг або проходженні ними спеціального навчання в порядку, встановленому законодавством.
За правилами пункту 5 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов`язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги.
Наведене доводить, що ОСОБА_1 за законом звільнений від сплати судового збору, а тому заявлене ним клопотання не підлягає процесуальному вирішенню.
IV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ 
Оскільки вимоги ухвали Верховного Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу № 592/3143/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально-небезпечних захворювань», Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня», третя особа - ОСОБА_2 , про захист честі та гідності.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                            С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак