ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«07» вересня 2023 року
м. Харків
справа № 643/10994/19
 
провадження № 22ц/818/1515/23
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів – Мальованого Ю. М., Пилипчук Н. П.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі -  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 20 червня 2023 року в складі судді Тимош О.М.
в с т а н о в и в:
У липні 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, скасування державної реєстрації права власності на квартиру, застосування реституції, який у подальшому уточнив.

У січні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі, в якому просив зупинити провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України у зв`язку з його перебуванням у складі Збройних Сил України на військовій службі під час мобілізації на особливий період на підставі Указу Президента України від 07 листопада 2022 року № 758/2022 до моменту припинення його перебування у складі Збройних Сил України.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20 червня 2023 року провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись з ухвалою суду  ОСОБА_1 через свого представника до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, судові витрати покласти на відповідачів.
Апеляційна скарга мотивована тим, що при постановленні ухвали порушено норми процесуального права. Так, судове провадження у справі триває майже чотири роки та до теперішнього часу справа перебуває на стадії підготовчого засідання. Розгляд до цього часу по суті не відбувся. Вказав, що запис у військовому квитку щодо «призову на військову службу під час мобілізації на особливий період і зарахування у команду № НОМЕР_1 » не є належним та достатнім доказом перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, а отже сам по собі факт мобілізації до лав Збройних Сил України не є підставою для зупинення провадження у справі. Вважав, що суду повинні були надаватися докази безпосереднього перебування ОСОБА_2 саме на лінії фронту, а не взагалі у будь-якій військовій частині, а також переведення саме того підрозділу, де служить ОСОБА_2 , на воєнний стан. Зазначив, що наявність запису у військовому квитку ОСОБА_2 про невручення особистого номеру може свідчити про відсутність статусу військовослужбовця, який перебуває на військовій службі, а отже доказ, наданий відповідачем, не підтверджує, а спростовує підстави зупинення провадження у справі. Посилався на те, що оскільки копія військового квитка не містить інформації про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій перебуває ОСОБА_2 на військовій службі, вона не є належним та достатнім доказом для зупинення провадження у справі.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу  ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу суду – скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, тому суд зобов`язаний зупинити провадження у справі відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в провадженні суду першої інстанції перебуває цивільна справа за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, скасування державної реєстрації права власності на квартиру, застосування реституції, який у подальшому уточнив.

У січні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі, в якому просив зупинити провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України, у зв`язку з його перебуванням у складі Збройних Сил України на військовій службі під час мобілізації на особливий період на підставі Указу Президента України від 07 листопада 2022 року № 758/2022 до моменту припинення його перебування у складі Збройних Сил України.

З наданої копії військового квитка серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_2 06 грудня 2022 року призваний до військової служби під час мобілізації на особливий період згідно Указу Президента від 07 листопада 2022 року № 758/2022 і зарахований у команду № 3017. Паспорт серії НОМЕР_3 не зданий. Особистий номер не вручений» (а.с.119-123 том 4).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20 червня 2023 року провадження у справі зупинено.

У статті 129 Конституції України одним із основних засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у частині першій статті 251 ЦПК України.
Пунктом 2 частини 1 вказаної правової норми встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини 1 статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Європейський суд з прав людини зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Колегія суддів зауважує, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).
Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року  № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан о 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

З наданої копії військового квитка серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_2 06 грудня 2022 року призваний до військової служби під час мобілізації на особливий період згідно Указу Президента від 07 листопада 2022 року № 758/2022 і зарахований у команду № НОМЕР_1 . Паспорт серії НОМЕР_3 не зданий. Особистий номер не вручений».

Тобто, вказана копія військового квитка не містить інформації про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій ОСОБА_2 перебуває на військовій службі, тобто не підтверджує наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК України.

Оскільки, надані ОСОБА_2 докази не містять інформації про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій останній перебуває на військовій службі, не надано підтвердження перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

Аналогічне зазначено в ухвалах Верховного Суду від 29 травня 2023 року у справі № 755/1487/20 (провадження № 61-2123св22), від 17 січня 2023 року у справі № 501/1699/17 (провадження № 61-17764св21), від 29 липня 2022 року у справі № 161/12659/20 (провадження № 61-17562св21), від 21 листопада 2022 року у справі № 757/52540/16-ц (провадження № 61-7443св22) та постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року  у справі № 753/19628/17 (провадження № 61-9218св22).

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції на зазначене та вимоги закону уваги не звернув та необґрунтовано задовольнив клопотання відповідача, дійшовши помилкового висновку щодо зупинення провадження справі.
Крім того, таке процесуальне рішення не відповідає принципу ефективності судового процесу, спрямованому на недопущення затягування розгляду справи.
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Матеріали справи свідчать про те, що провадження у цій справі відкрито ще у липні 2019 року, та вона дотепер не розглянута. Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до порушення конституційних прав сторін, зволікання і затягування строків розгляду справи.

Оскільки порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Наразі розглядається лише процесуальне питання, тому не вирішується спір по суті. Питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії не вирішується.
Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, ст.379, ст.ст.381 – 384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 20 червня 2023 року – скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий                                                         І.В. Бурлака

Судді                                                                 Ю. М. Мальований 

Н. П. Пилипчук

Повний текст постанови складено 07 вересня 2023 року.