ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2023 року
м. Київ
справа № 382/520/20 
провадження № 51-3520км 23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року про повернення апеляційної скарги на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 27 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_7 .
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 27 лютого 2023 року на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020110320000119 від 28 лютого 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України (далі - КК України).
На вказану ухвалу прокурор   ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.
За ухвалою судді Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року апеляційну скаргу прокурора повернуто на підставі п. 4 ч. З ст. 399 КПК України як таку, що подана після закінчення строку апеляційного оскарження, і прокурором не порушено питання про поновлення цього строку.
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі прокурор   ОСОБА_6 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вказує, що 06 березня 2023 року у межах строку на апеляційне оскарження скерував до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу з додатками. Стверджує, що ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає ст. 370 КПК України.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав касаційну скаргу і просив її задовольнити.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, перевіривши матеріали провадження за скаргою прокурора   ОСОБА_6 , колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Доступ до правосуддя є одним з основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України і ст. 7, ч. 6 ст. 9, ст. 24 КПК України).
Згідно зі ст. 370 та ч. 2 ст. 418 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіривши доводи, викладені прокурором у касаційній скарзі, Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала апеляційного суду вказаним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає з огляду на таке.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою - якщо скаргу подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.
За правилами п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.
Згідно з п. 4 ч. З ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Однак оскаржувана ухвала Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року про повернення апеляційної скарги прокурора на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 27 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_7 не ґрунтується на наведених вимогах кримінального процесуального закону.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, Яготинський районний суд Київської області ухвалою від 27 лютого 2023 року закрив кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020110320000119 від 28 лютого 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Таким чином, строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали сплинув 06 березня 2023 року.
Не погоджуючись із ухвалою суду, 06 березня 2023 року прокурор   ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою на вищезазначену ухвалу суду першої інстанції, тобто в останній день строку на апеляційне оскарження (т. 1, а. п. 188-192).
Київський апеляційний суд ухвалою від 14 березня 2023 року повернув його апеляційну скаргу на підставі п. 4 ч. З ст. 399 КПК України як таку, що подана після закінчення строку апеляційного оскарження, і прокурором не порушено питання про поновлення цього строку.
Постановляючи вказане рішення, суддя-доповідач зазначив, що прокурор хоч і вказав у апеляційній скарзі дату складання 06 березня 2023 року, проте фактично подав її до канцелярії місцевого суду 07 березня 2023 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.
Проте, матеріалами провадження підтверджується, що прокурор   ОСОБА_6 06 березня 2023 року направив до Яготинського районного суду Київської області засобами поштового зв`язку (накладна Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» № 59000938119813) апеляційну скаргу на ухвалу цього суду від 27 лютого 2023 року, яку було отримано і зареєстровано місцевим судом 07 березня 2023 року (а. п. 192). 
З огляду на викладене прокурор не пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, який передбачений ст. 395 КПК України.
Вищевказані обставини залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції, який безпідставно дійшов висновку про необхідність повернення апеляційної скарги прокурору.
Отже, колегія суддів дійшла висновку про допущення судом апеляційної інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для скасування такого рішення, а тому касаційна скарга є обґрунтованою.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд

ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора   ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року про повернення апеляційної скарги на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 27 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                                     ОСОБА_3