ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 р.	Справа № 520/21102/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 (головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., повний текст складено 23.02.23 року) по справі № 520/21102/21
за позовом          Головного управління ДПС у Харківській області  
до          Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера"  
про стягнення податкового боргу,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Харківській області (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило:
- стягнути на користь Держави кошти з розрахункових рахунків ТОВ "Будівельна компанія "Укртехносфера" податковий борг в розмірі 559 063,94 грн. 
В обґрунтування позову зазначило, що відповідач має податковий борг у розмірі 559 063,94 грн, який станом на дату подання позову у добровільному порядку не сплачений, а тому наявні правові підстави для його стягнення у судовому порядку з рахунків відповідача у банках. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 позов задоволено.
ТОВ "Будівельна компанія "Укртехносфера" (далі - відповідач), не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій  посилаючись на порушення  норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просило його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Посилається на не повне з`ясування судом обставин справи, не врахування  обставин часткового погашення підприємством податкового боргу та, як наслідок, невідповідність суми, заявленої позивачем до стягнення. 
Також зазначає про порушення судом першої інстанції процесуального права, а саме відкриття провадження без врахування недоліків позову, які були підставою для залишення його без руху (ненадання доказів направлення відповідачу копії позову з додатками), перехід до розгляду справи по суті без отримання згоди підприємства про можливість закінчення підготовчого засідання, відсутність ухвали про закриття підготовчого засідання та переходу до розгляду справи по суті, неповідомлення відповідача про вчинення таких дій та розгляд справи за його відсутності.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
22.08.2023  відповідач подав клопотання до апеляційного суду про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням його представника у іншому судовому засіданні та загрози нанесення артилерійських обстрілів на території Харківської області у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, що може загрожувати життю, здоров`ю та безпеці працівникам суду та відвідувачам.
Дослідивши клопотання, колегія суддів дійшла висновку про його необґрунтованість, оскільки відповідач, як юридична особа не надав доказів неможливості прибуття іншого представника у судове засідання, а також доказів зайнятості в іншому процесі.
Посилання відповідача на загрозу нанесення артилерійських обстрілів на території Харківської області у зв`язку з військовою агресією РФ проти України не є безумовними підставами для відкладення розгляду справи.
Колегія суддів зазначає, що апеляційним судом раніше було задоволено клопотання про  відкладання розгляду справи з підстав зайнятості представника в іншому судовому процесі, при цьому останній не був позбавлений можливості звернутись на підставі ст. 195 КАС України з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Втім, відповідач та його представник наданими КАС України процесуальними правами не скористались.
Враховуючи можливість розгляду справи без надання пояснень представником відповідача, з метою дотримання строку розгляду справи, встановленого ст.309 КАС України, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає не задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ТОВ «Будівельна компанія «Укртехносфера» перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківській області , має податковий борг в сумі 559 063,94 грн за несплаченими самостійно узгодженими та визначеними контролюючим органом зобов`язаннями, а саме по : 
- декларації з ПДВ від 20.10.2020 № 9271479005 на суму 160 309,00 грн з терміном сплати 30.10.2020;
- декларації з ПДВ від 20.11.2020 № 9306737100 на суму 68 591,00 грн з терміном сплати 30.11.2020;
- декларації з ПДВ від 18.12.2020 № 9338557887 на суму 33 168,00 грн з терміном сплати 30.12.2020;
- декларації з ПДВ від 19.01.2021 № 9369325709 на суму 59 570,00 грн з терміном сплати 01.02.2021;
- декларації з ПДВ від 18.03.2021 № 9055803427 на суму 20 525,00 грн з терміном сплати 30.03.2021;
- декларації з ПДВ від 19.04.2021 № 9090419258 на суму 130 405,00 грн з терміном сплати 30.04.2021;
- ППР від 23.12.2020 № 000/8041/0440, яким нараховано штрафні санкції в сумі 86 495,94 грн з терміном сплати 29.01.2021.
Доказів оскарження податкового повідомлення-рішення матеріали справи не містять та відповідачем не надано.
Відповідачем, на виконання вимог статті 59 ПК України, сформовано податкову вимогу від 09.02.2019 № 7178-58, яка отримана ТОВ «Будівельна компанія «Укртехносфера» 28.03.2019 (а.с. 41-42).
Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що з моменту виникнення податкового боргу по теперішній час борг не переривався, що підтверджується копіями ІКП з податку на додану вартість підприємства (а.с. 163-174).
У зв`язку з несплатою відповідачем у добровільному порядку узгоджених сум грошових зобов`язань в загальній сумі 559 063,94 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має податковий борг, який в добровільному порядку не сплачено, позивачем дотримано процедуру його стягнення, що є підставою для задоволення позову.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, відповідальність за порушення податкового законодавства, функції та правові основи діяльності контролюючих органів та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику врегульовані Податковим Кодексом України (далі - ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 54.1. ст. 54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Отже, факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу.
Стягненню несплачених у зазначені вище строки грошових зобов`язань передує певна процедура, визначена Податковим кодексом України.
Відповідно до п. 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (пункт 59.3 статті 59 ПК України).
Відповідно до п. 59.3 ст. 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Приписами п. 59.5 ст. 59 ПК України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Зміст вказаних правових норм свідчить, що законодавець встановлює певні процедури, яких має дотриматись контролюючий орган до звернення до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу - направлення платнику податків податкового повідомлення-рішення (у випадку донарахування податкового зобов`язання контролюючим органом), узгодження суми податкового зобов`язання; направлення податкових вимог.
При цьому, момент узгодження суми податкового зобов`язання законодавець пов`язує або з подачею податкової декларації, або з отриманням платником податків податкового повідомлення-рішення про визначення суми податкового зобов`язання, за винятком випадків оскарження такого податкового повідомлення-рішення.
Судом першої інстанції встановлено, що податковий борг виник на підставі самостійно визначених платником податків зобов`язань в податкових деклараціях, а також по податковому повідомленню-рішенню, податковим органом на адресу відповідача було надіслано податкову вимогу від 09.02.2019 № 7178-58, яка отримана ним 28.03.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 42).
Доказів оскарження ППР, а також податкової вимоги судом не встановлено, отже вимога є чинною,  з дати її винесення податковий борг відповідачем в повному обсязі не погашався та не переривався, що підтверджується інтегрованими картками (а.с. 163-174).
Натомість, аналіз норм діючого у період виникнення спірних правовідносин законодавства, що регламентує процедуру, яка передує виникненню у податкового органу права на стягнення сум податкового боргу, дає підстави стверджувати про відсутність обов`язку контролюючого органу направляти платнику податків нову податкову вимогу у випадку збільшення суми податкового боргу.
Таким чином, податковим органом підтверджено обставини безперервності податкового боргу у відповідача впродовж періоду часу з виникнення податкового боргу, стосовно суми якого направлялась податкова вимога, до звернення до суду з даним позовом.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем дотримано вимоги податкового законодавства щодо процедури, яка передує зверненню до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу, а саме: з метою погашення податкового боргу контролюючим органом сформовано податкову вимогу, проте зазначені заходи не призвели до задовільного результату - сума боргу відповідачем погашена не була, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Згідно з п.  41.2  ст. 41 ПК України  органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.
Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп.  20.1.34  п.  20.1. ст.  20 ПК України).
Відповідно до пункту  95.1  статті  95 ПК України  контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
За приписами пункту  95.3  статті  95 ПК України  стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Судом встановлено та не спростовується відповідачем, що станом на час звернення контролюючого органу до суду та прийняття судового рішення за ним рахувався податковий борг в загальному розмірі 559 063,94 грн.
Доказів погашення суми боргу матеріали справи не містять та відповідачем не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції.
Доводи апелянта щодо невідповідності суми боргу, заявленого до стягнення позивачем з посилання на його часткову сплату протягом 2022 р. не підтверджені жодними доказами та спростовуються відомостями, що містяться в інтегрованій картці платника податку.
Так, з інтегрованих карток вбачається, що в період з 2021 р. по 2022 р. ТОВ «Будівельна компанія «Укртехносфера» не сплачувало до бюджету кошти по нарахованим грошовим зобов`язанням.
Натомість, доказів на спростування зазначених вище обставин відповідач ні суду першої, ні апеляційної інстанції не надав.
Твердження скаржника про неможливість надати докази погашення частини податкового боргу через перебування бухгалтера підприємства за кордоном та знищення частини документів, не  ґрунтуються на жодних доказах, наявних в матеріалах справи ( наказу про призначення бухгалтера, перебування її за межами України, платіжними дорученнями, виписками з банку, тощо) .  Крім того, зазначене не звільняє відповідача  від обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення на підставі ч. 1 ст. 77 КАС України.
На вимогу апеляційного суду позивачем, на спростування доводів апелянта надано інтегровану карту  станом на липень 2023, з якої вбачається часткове погашення податкового боргу відповідачем у червні, липні 2023 р. 
Проте, зазначені обставини не свідчать про наявність зменшення розміру податкового боргу за наслідками апеляційного перегляду, оскільки станом на дату прийняття рішення суду першої інстанції підприємством таких дій не вчинялось. Отже фактично погашення ТОВ «Будівельна компанія «Укртехносфера» податкового боргу свідчить про визнання судового рішення та його добровільне виконання.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Головного управління ДПС в Харківській області.
Щодо доводів апеляційної скарги про наявність процесуальних порушень судом під час розгляду справи, а саме  помилкове відкриття  провадження по справі без врахування недоліків позову, які були підставою для залишення його без руху (ненадання доказів направлення відповідачу копії позову з додатками) колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.
Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС у Харківській області до позовної заяви додало список згрупованих поштових відправлень із штампом АТ «Укрпошта», в якому наявний лист, направлений на адресу ТОВ «Будівельна компанія «Укртехносфера» та фіскальний чек від 23.09.2021 про оплату поштових послуг (а.с. 3-4).
Отже, контролюючим органом надавались суду першої інстанції докази направлення відповідачу копії позову з додатками.
Доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи по суті за відсутності згоди підприємства про можливість закінчення підготовчого засідання, відсутність ухвали про закриття підготовчого засідання, неповідомлення відповідача про вчинення таких дій  не є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, передбачених ч. 3 ст. 317 КАС України та не призвели до неправильного вирішення справи.
Доводи апелянта  про розгляд справи за його відсутності, без  повідомлення про дату та час її розгляду.
Приписами частин 1, 3 ст. 124 КАС України встановлено, що судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється: 1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу; 2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.
Частинами 1, 3, 10 ст. 126 КАС України обумовлено, що у випадку відсутності у адресата офіційної електронної адреси повістка вручається під розписку. Повістка може бути вручена безпосередньо в суді. Повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді. Вручення повістки представнику учасника справи вважається також врученням повістки і цій особі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 127 КАС України часом вручення повістки вважається день вручення судової повістки під розписку.
Отже, у порядку і строки, визначені процесуальним законом, учасники справи мають бути повідомлені судом про дату, час і місце судового засідання з метою забезпечення їхньої належної підготовки до розгляду справи та прибуття до суду.
Так, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 призначено підготовче засідання по адміністративній справі на 21.02.2023 об 11:00 годині у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 6, зал судових засідань №5.
Судова повістка на вказану в ухвалі суду дату направлена на адресу представника відповідача засобами поштового зв`язку та отримана ним 01.02.2023, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 111). 
Отже, суд першої інстанції виконав обов`язок щодо повідомлення ТОВ «Будівельна компанія «Укртехносфера» про дату, час та місце судового засідання і розгляд справи 21.02.2023 без його участі узгоджується з приписами ст. 313 КАС України. 
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера"  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 по справі № 520/21102/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	Т.С. Перцова    С.П. Жигилій   	
Повний текст постанови складено  30.08.2023 року