ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023 року                                                    м. Дніпро         Справа №  904/5083/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді  Чередка А.Є. (доповідач)             
суддів Коваль Л.А., Мороза В.Ф.
при секретарі судового засідання:   Ліпинському М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "В.В.С." 

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Ярошенко В.І.) від 12.04.2023 (повне рішення складено 21.04.2023) у справі № 904/5083/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківські будматеріали", м.Біла Церква, Київська область
до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "В.В.С.", м. Дніпро про стягнення заборгованості      
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Білоцерківські будматеріали" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "В.В.С." про стягнення 555 840 грн вартості заготовок бандажів та 108   294,75 грн збитків.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки №12/11 від 12.11.2021 щодо поставки товару належної якості. В зв`язку з постачанням відповідачу металопродукції неналежної якості, позивачу були спричинені збитки.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2023 у даній справі позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма “В.В.С.” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Білоцерківські будматеріали” 555 840 грн вартості заготовок бандажів, 108  294, 75  грн збитків та 9   962, 10 грн витрати по сплаті судового збору.
Рішення місцевого господарського суду мотивовано посиланням на доведеність з боку позивача факту поставки відповідачем товару неналежної якості. Наявними у справі належними письмовими доказами є доведеним повний склад цивільного правопорушення, а саме: факт наявності господарського правопорушення відповідача щодо неналежного виконання договору в частині постачання товару належної якості; факт наявності та розмір збитків в сумі 108 294, 75 грн прямих витрат позивача на підтвердження неналежної якості поставленого продукту; факт наявності прямого причинно-наслідкового зв`язку між господарським правопорушенням відповідача та завданими таким правопорушенням збитками, оскільки за поставки відповідачем товару належної якості відповідно до умов договору такі витрати позивачем не були б необхідними та не були б зроблені.
Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "В.В.С." звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківські будматеріали" до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "В.В.С." про стягнення 555   840,00 грн вартості заготовок бандажів та 108   294,75 грн збитків.  
В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на те, що укладений між сторонами договір №12/11 від 12.11.2021 за своїм предметом є договором підряду, а не купівлі-продажу, як зазначає суд. 
Суд першої інстанції не з`ясував обставини щодо механічного впливу на заготовки, який був здійснений третіми особами поза контролем відповідача. 
На момент отримання заготовок позивач не заявляв вимоги щодо невідповідності якості заготовок умовам договору. Вимоги щодо якості у позивача з`явилися вже після механічної обробки третьої особи, встановлення на обладнання та використання. Зазначені роботи відбувалися без участі відповідача та умовами договору такі роботи не зазначалися. Суд першої інстанції не з`ясував обставину щодо договірної якості заготовок бандажу.
Щодо сертифікатів якості продукції відповідач вказує, що надані разом з видатковими накладними сертифікат №30/12-1 від 30.12.2021 та сертифікат №16/06-1 від 16.06.2022 свідчать, що заготовки бандажу за якістю відповідають умовам договору.
Щодо ідентифікації поставленої металопродукції в якій виявлені дефекти та які надавалися на дослідження, відповідач звертає увагу, що досліджувані бандажі за розміром суттєво відрізняються від поставлених заготовок. Також, суттєва є різниця у хімічному складі поставлених заготовок бандажів та бандажів, що досліджувалися.
Суд першої інстанції встановив обставини щодо неналежної якості заготовок бандажу на підставі висновку експертів №25850 від 28.11.2022, який є неналежним та недопустимим доказом щодо встановлення якості поставлених заготовок відповідачем, так як об`єкт, методи та предмет дослідження не відповідають законодавству та фактичним умовам договору.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду залишити без змін.
Позивач зазначає, що зміст правовідносин, врегульованих договором №12/11 від 12.11.2021, полягає саме у постачанні товару, а не в виконанні робіт. Посилання в договорі на те, що виконавець зобов`язується виготовити та поставити металопродукції в даному конкретному випадку є вказівкою на походження товару, а не регулюванням роботи з виготовлення товару. За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи відповідача про те, що договір №12/11 від 12.11.2021 є договором підряду та застосував до спірних правовідносин умови Господарського та Цивільного кодексів України щодо договору поставки.
Твердження відповідача про те, що механічна обробка бандажів могла вплинути на їх міцність є лише припущенням, які не підтверджені ніякими доказами, тому суд першої інстанції обґрунтовано залишив їх без уваги. Відповідачем не наведено жодного доказу, що механічна обробка бандажів може призвести до розшарування.
Експертом встановлено, що саме в зоні руйнації виробу втручання інструментами не відбувалось, також відсутні ознаки втомного руйнування, які б мали місце внаслідок тривалого навантаження. Відповідач вказаного висновку експерта не оспорював, доказів на його спростування не надав, клопотань про проведення повторної експертизи не заявляв. 
Отже, на думку позивача, доводи відповідача про можливість руйнації бандажів внаслідок втручання третіх осіб спростовуються матеріалами справи.   
Щодо вимог до якості продукції, позивач вказує, що надані відповідачем сертифікати не відповідають вимогам законодавства щодо сертифікації, були виготовлені ним самостійно, в них відсутні вказівки стосовно того, яким саме чином визначений вказаний в них хімічний склад виробу, відсутні будь-які докази того, що взагалі фактично проводилось дослідження хімічного складу заготовок. 
Твердження відповідача про те, що досліджувані бандажі за розміром суттєво відрізняються від поставлених заготовок не відповідає дійсності. 
Експертиза проводилась з метою встановлення чи пов`язана руйнація бандажів за їх експлуатацією, відповідно до ч.6 ст.269 Господарського кодексу України це єдине питання, яке підлягає з`ясуванню для покладення на постачальника обов`язку усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товар. Під час розгляду справи відповідачем не заявлялось клопотань про проведення додаткової експертизи з питань, які він вважає необхідно дослідити. В апеляційній скарзі відповідач не наводить обґрунтування обов`язкової необхідності дослідження зазначених ним питань для правильного вирішення спору.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого суддя Чередка А.Є., суддів Коваль Л.А., Мороза В.Ф.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.06.2023 апеляційну скаргу залишено без руху. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме подання до апеляційного суду належних доказів сплати судового збору у сумі    14 943,15 грн, належних доказів направлення копії апеляційної скарги позивачу у справі.                                                                  
На виконання вказаної ухвали від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги та долучення до матеріалів апеляційної скарги витребуваних судом доказів.      
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "В.В.С." на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від   12.04.2023. Розгляд апеляційної скарги    призначено    в судове засідання на 01.08.2023 о 11:00 год. 
01.08.2923 у судове засідання з`явилися представники сторін, які надали відповідні пояснення.
01.08.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції,  дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 12.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Білоцерківські будматеріали” (далі – позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма НВФ “В.В.С.” (далі відповідач, виконавець) був укладений Договір поставки №12/11 (далі - договір).
Відповідно до пункту 1.1 договору виконавець зобов`язується виготовити та поставити, а замовник прийняти та оплатити поставлену металопродукцію згідно специфікаціям (додаток).
Ціни на поставку за цим договором, визначені сторонами у специфікаціях (додаток). Замовник сплачує 50% вартості металопродукції за договором, згідно специфікації на розрахунковий рахунок виконавця не пізніше 5 банківських днів згідно рахунку, який надав виконавець. Остаточний розрахунок, згідно рахунку, який надав виконавець за фактичний обсяг поставки, замовник здійснює на момент відвантаження металопродукції (пункти 2.1 – 2.3 договору).
Згідно з пунктами 3.1 – 3.2 договору поставка за договором здійснюються у строки, які вказані у специфікаціях (додаток). Відвантаження на адресу замовника здійснюється самовивозом зі складу виконавця у м.Дніпро, вул.Дніпросталівська, 22.
Пунктом 3.3 договору сторони встановили, що з відвантаженням металопродукції виконавець передає замовнику наступні документи: рахунок; видаткову накладну; товарно-транспортну накладну; сертифікат якості.
Відповідно до пункту 4.1 договору якість та комплектність відвантаженого товару визначається згідно з діючим ГОСТ, ТУ на продукцію. Хімічний склад підтверджується сертифікатом якості, який надається Замовнику на дату відвантаження.
Пунктом 4.2 договору передбачено, що при виявленні недоліків у металопродукції, обов`язковий виклик представників виконавця, в термін не пізніше 5 календарних днів з дня поставлення продукції. За результатами прийомки металопродукції складається “Акт прийому-передачі продукції”. Акт, що встановлює неналежну якість металопродукції, затверджується комісією в складі представників виконавця та замовника.
В пункті 4.3 договору визначено, що в разі поставки неякісної продукції, що буде підтверджено двостороннім актом, виконавець зобов`язується за власний рахунок замінити металопродукцію неналежної якості на металопродукцію належної якості на протязі 45-ти днів з моменту складання відповідного двостороннього акту. Витрати на доставку і повернення металопродукції покладаються на виконавця.
Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2022 року, або до повного виконання обов`язків сторонами (пункт 9.1 договору).
В специфікації №1 від 12.11.2021 на виготовлення та поставку металопродукції, яка є додатком № 1 до вказаного договору, сторони узгодили, що поставці підлягає заготовка бандажа 2 штуки 815 (+/-5)х460(+/-6)х1250(+/-10)мм, вартість металопродукції 555 840 00 грн з ПДВ.
Строк поставки згідно специфікації - до 45 робочих днів з моменту отримання передплати виконавцем (пункт 1 специфікації № 1).
Пунктом 4 специфікації № 1 встановлено, що гарантований термін експлуатації - 12 місяців з моменту відвантаження, за умови дотримання вимог експлуатації.
Пунктом 5 приміток специфікації №1 від 12.11.2021 передбачено, що допускається поставка продукції партіями.
18.12.2021 на підставі вказаного договору та специфікації, відповідач виставив позивачу рахунок на оплату №27 на суму 555 840 грн, 50% якого позивач оплатив на загальну суму 277 920 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: №329417 від 24.11.2021 на суму 35 840 грн; №329523 від 07.12.2021 на суму 20 000 грн; №329552 від 09.12.2021 на суму 20 000 грн; №329566 від 10.12.2021 на суму 20 000 грн; №329589 від 14.12.2021  на суму 20 000 грн; №329591 від 15.12.2021 на суму 20 000 грн; №329641 від 22.12.2021 на суму 20 000 грн; №329645 від 23.12.2021 на суму 70 000 грн; №329666 від 24.12.2021 на суму 52 080 грн.
30.12.2021 позивач отримав заготовку бандажу, що підтверджується товарно-    транспортною накладною №86 від 30.12.2021 та видатковою накладною № 31 від 30.12.2021.
Відповідно до видаткової накладної від 16.06.2022 №6 відповідач поставив, а позивач отримав другу заготовку бандажу.
Залишок вартості металопродукції був оплачений на загальну суму 277 920 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: №329679 від 28.12.2021 на суму 20   000 грн; №329797 від 27.01.2022  на суму 20 000 грн; №329808 від 31.01.2022 на суму 20 000 грн; №329825 від 04.02.2022 на суму 20 000 грн; №329915 від 18.02.2022 на суму 20 000 грн; №330160 від 14.06.2022 на суму 177 920 грн.
Таким чином, позивач повністю виконав передбачені договором зобов`язання по оплаті за поставлений товар.
Відповідно до договору про надання послуг від 04.01.2022, який було укладено між позивачем (замовник) та Приватним акціонерним товариством “Акціонерна компанія “САТЕР” Устимівською філією “Цукоренергосервіс” (виконавець), останній зобов`язується надати замовнику послуги з механічної обробки бандажів.
Згідно з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №3 від 25.01.2022, на підставі рахунку на оплату №4 від 25.01.2022, позивачем було оплачено 20   000 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 329815 від 03.02.2022.
25.07.2022 виконавцем проведена механічна обробка заготовки бандажу поставленого 30.12.2021, який 17.06.2022 встановлено у дробарку для використання у виробництві.
11.07.2022 позивачем встановлено, що під час експлуатації бандажу на ньому з`явились дефекти, а саме: повздовжня тріщина близько 400 мм; торцева тріщина перпендикулярно до бокової сторони 80 мм; тріщина по площині торця близько 560 мм; діаметр 764 мм; довжина 1200 мм.
11.07.2022 засобами електронного зв`язку позивачем на адресу відповідача  направлено лист вих. №104 з проханням направити представника для складання акту про виявлені недоліки та наступної заміни бандажу.
Вказаний лист був залишений відповідачем без відповіді, представник ТОВ НВФ “В.В.С.” до позивача не з`явився.
11.07.2022 між позивачем та Фізичною особою – підприємцем Федоровим П.П.  укладено договір про надання послуг, а саме: лабораторні дослідження; ремонт та відновлення бандажа.
12.07.2022 комісією позивача за участю підрядника ФОП Федорова П.П. проведено огляд бандажу та виконано ремонтні роботи по фрезеруванню перпендикулярної поверхні бандажу на торцевій тріщині та її заварюванню, що було зафіксовано актами дослідження та проведення ремонтних робіт від 12.07.2022. Також в акті зазначено, що для забезпечення безперебійної та безпечної роботи валкової дробарки “GIGANT” необхідно замінити бандаж на новий.
19.07.2022 позивачем на адресу відповідача направлена претензія вих.№109 з вимогою здійснити безоплатну заміну заготовки бандажа (поставка заготовки ТОВ НВФ “В.В.С” згідно накладної №31 від 30.12.2021) на аналогічний товар належної якості та відшкодувати витрати на механічну обробку.
Позивачем відповідно до договору про надання послуг від 04.01.2022  щодо механічної обробки, на підставі рахунку №50 від 22.06.2022 та акту здачі - приймання робіт (надання послуг) від 22.06.2022 №30 за обробку другого бандажу сплачено 15 000 грн згідно платіжного доручення від 23.06.2022 № 330215.
21.07.2022 позивач повідомив відповідача про поставку неякісного товару згідно накладної від 16.06.2022 №6, зазначивши, що 15.07.2022 встановлена після механічної обробки заготовка має механічні пошкодження та запросив представника відповідача для складання двостороннього акту.
Відповідач на запрошення не відреагував, свого представника не направив.
10.08.2022 комісією позивача складено акт щодо виявлених недоліків, який було направлено відповідачеві.
У відповіді №5 від 14.09.2022 на претензію від 19.07.2022 вих. №109 відповідач відмовив в її задоволенні, посилаючись на те, що при поставці разом з товаром позивачу було передано Сертифікат якості, який підтверджує якість заготовок; позивачем порушено п.4.2 договору, яким передбачено порядок та строк виявлення недоліків; пошкодження заготовок виникли під час порушення процесу механічної обробки або порушення умов експлуатації; розмір понесених витрат на механічну обробку не підтверджено.
За замовленням ТОВ “Білоцерківські будматеріали”, на підставі договору № 124-22 від 21.03.2021, ДП “Атестаційний центр неруйнівного контролю” ІЕЗ ім. Є.О. Патона НАН України проведено ультразвуковий контроль основного металу циліндричної поверхні 2-х бандажів. За результатами якого оформлено протокол ультразвукового контролю основного металу циліндричної поверхні бандажа від 29.09.2022 та встановлено, що: в нерухомому (зруйнованому) бандажі, поставка якого відбулась 30.12.2021, виявлено розшарування металу на глибині від 48 мм до 65 мм на відстані до 300 мм з обох сторін від зруйнованої ділянки бандажу та на всю довжину до лівого торця. На всій інший циліндричній поверхні виявлено луносигнали на глибинах 46мм.....70мм одночасно з присутністю “донного” сигналу; в рухомому (робочому) бандажі, поставка якого відбулась 16.06.2022, по всій   циліндричній поверхні виявлено луносигнали на глибинах 55мм.....67мм одночасно з присутністю “донного” сигналу.
Після проведеного ультразвукового контролю зроблено висновок, що обидва проконтрольовані бандажі не відповідають вимогам EN 12680-3:2011 (рівень якості 5). Всі виявлені луносигнали від несуцільностей можна характеризувати як дефекти, які розташовані в металі бандажу. Дані дефекти не могли з`явитися під час експлуатації, але в процесі експлуатації перетворюються в розшарування та приводять до руйнування бандажу.
Вказане дослідження оплачено позивачем згідно платіжного доручення № 330809 від 26.09.2022 у розмірі 18 000 грн.
07.11.2022 між ТОВ “Білоцерківські будматеріали” та Національним науковим центром “Інститут судових експертиз ім. Засл. проф.М.С. Бокаріуса” укладено договір №137 про надання послуг, а саме: послуги з проведення висновку експерта №25850.
Листом вих. №195 від 09.11.2022 ТОВ НВФ “В.В.С.” повідомлено про проведення експертизи, направленого за допомогою ПЗ “M.E.Doc”, проте представника для участі у експертизи відповідач не направив.
11.11.2022 Національним науковим центром “Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса” проведено комісійну експертизу бандажів та надано висновок експерта №25850 за результатами проведеного комісійного дослідження матеріалів, речовин та виробів за листом ТОВ “Білоцерківські будматеріали” від 29.11.2022.
Під час проведення експертного дослідження встановлено:
1. В нерухомому (зруйнованому) бандажі виявлено розшарування основного металу, крім того виявлено луносигнали, що не є суцільним дефектом (при контролі постійно присутній “донний” сигнал). Луносигнали знаходяться на глибинах 46...70 мм.
В рухомому бандажі по всій циліндричній поверхні виявлено луносигнали що не є суцільним дефектом (при контролі постійно присутній “донний” сигнал). Луносигнали знаходяться на глибинах 55...67 мм.
Обидва проконтрольовані бандажі не відповідають вимогам EN12680-3:2011 (рівень якості 5).
Всі виявлені луносигнали від несуцільностей можна характеризувати як дефекти які розташовані в металі бандажу.
2.Хімічний склад матеріалу фрагмента бандажа за основними елементами відповідає OCS 355.6a, OCS 355.7b, OCS 355.7a, OCS 355.6b, OCS 355.5b, OCS 355.5a, OCS 285.6b, OCS 285.6a, OCS 285.5b, OCS 285.5a (відповідність 95,4 %).
3.4.5. В наданих на дослідження обох бандажах присутні несуцільності матеріалу та сколи, а також звивисті тріщини та руйнування бандажа нерухомого валка у вигляді зламів.
Причиною руйнування бандажів стали несуцільності в металі бандажу з наступним розшаруванням. Механізм руйнування бандажів полягає у крихкому зламі під дією навантажень, що перевищили межу міцності матеріалу виробу.
Несуцільності матеріалу бандажів не могли з`явитися під час експлуатації але в процесі експлуатації перетворюються в розшарування та приводять до руйнування бандажу.
Дане експертне дослідження було оплачено позивачем у розмірі 40   094, 75 грн відповідно до платіжного доручення від 08.11.2022 № 331006 та квитанцій №№ ПН29 та ПН344 від 09.11.2022. 
Враховуючи, що обидва поставлені відповідачем бандажа зруйновані, їх подальше використання неможливе, відповідач вимогу про заміну бандажів відхилив, позивач вважає за необхідне відмовитись від договору та вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.
Крім вартості заготовок бандажів у розмірі 555 840 грн, позивач просить стягнути збитки у розмірі 108 294, 75 грн, з яких: 35 000 грн механічна обробка бандажів перед їх встановлення у дробарку, 15 200 грн ремонтні роботи бандажу, 18 000 грн вартість ультразвукового контролю основного металу циліндричної поверхні бандажів, 40 094, 75 грн вартість проведення висновку експерта.
Вищезазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом. 
Відповідно до ст.6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і та справедливості (ст.627 Цивільного кодексу України).
За змістом ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша ст.509 Цивільного кодексу України).
Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (ст.174 Господарського кодексу України.
Відповідно до частини першої ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Спірні правовідносини сторін виникли за договором №220523-2 від 23.05.2022, який за своєю правовою природою є договором поставки.
Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Частинами 1 та 6 ст. 265 Господарського кодексу України     визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі – продажу.
На підставі договору від 12.11.2021, згідно видаткових накладних №31 від 30.12.2021 та №6 від 16.06.2022 відповідач поставив, а позивач прийняв та оплатив обумовлений Специфікацією № 1 товар на загальну суму 555 840 грн.
Відповідно до статті 673 Цивільного кодексу України    продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.
В Специфікації № 1 від 12.11.2021 на виготовлення та поставку металопродукції, яка є додатком № 1 до вказаного договору, сторони узгодили, що поставці підлягає заготовка бандажа 2 штуки 815 (+/-5)х460(+/-6)х1250(+/-10)мм.
Частинами першою та другою статті 675 Цивільного кодексу України встановлено, що    товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). 
Гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу (ч.1 ст.675 Цивільного кодексу України).
Пунктом 4 Специфікації № 1 встановлено, що гарантований термін експлуатації - 12 місяців з моменту відвантаження, за умови дотримання вимог експлуатації.
Відповідно до   ст.679 Цивільного кодексу України     продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.
Частиною 6    ст.269 Господарського кодексу України передбачено, що постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари,   якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.
Отже, у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації), як у справі, що розглядається, існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.
Статтею 687 Цивільного кодексу України встановлено, що перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам. Якщо порядок перевірки додержання продавцем умов договору купівлі-продажу не встановлений відповідно до частини першої цієї статті, перевірка здійснюється відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться в таких випадках. Обов`язок перевіряти кількість, асортимент, якість, комплектність, тару та (або) упаковку товару (випробовування, аналіз, огляд тощо) може бути покладений на продавця відповідно до договору купівлі-продажу, актів цивільного законодавства та нормативно-правових актів. У цьому разі продавець повинен на вимогу покупця надати йому докази проведення такої перевірки. Перевірка додержання умов договору купівлі-продажу щодо предмета договору продавцем і покупцем має здійснюватися на одних і тих самих умовах.
Пунктом 4.1 договору передбачено, що якість та комплектність відвантаженого товару визначається згідно з діючим ГОСТ, ТУ на продукцію. Хімічний склад підтверджується сертифікатом якості, який надається замовнику на дату відвантаження.
Відповідно до п.4.3 договору в разі поставки неякісної продукції, що буде підтверджено двостороннім актом, виконавець зобов`язується за власний рахунок замінити металопродукцію неналежної якості на металопродукцію належної якості на протязі 45-ти днів з моменту складання відповідного двостороннього акту. Витрати на доставку і повернення металопродукції покладаються на виконавця.
Наявні у справі докази свідчать про те, що позивачем зі свого боку зроблено всі можливі дії щодо виклику відповідача для складання відповідних актів. Однак, відповідач проігнорував відповідні виклики позивача, свого представника(ів) взагалі не направив. 
Частиною 1 ст.688 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.
Відповідно до частини третьої статті 680 Цивільного кодексу України якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.
19.07.2022 позивач звернувся до відповідача з претензією № 109 про постачання товару належної якості згідно видаткової накладної № 31 від 30.12.2021.
Листом №126 від 10.08.2022 позивач повторно вимагав відповідача замінити заготовки бандажів згідно з видатковими накладними №31 від 30.12.2021 та № 6 від 16.06.2022
ТОВ НВФ “В.В.С.” листом № 5 від 14.09.2022 повідомило позивача, що вимоги щодо неналежності якості поставлених заготовок не можуть бути задоволені; ТОВ НВФ “В.В.С.” поставило якісний товар відповідно до умов договору, тому не є особою, яка завдала шкоду.
З матеріалів справи вбачається, що за замовленням ТОВ “Білоцерківські будматеріали” ДП “Атестаційний центр неруйнівного контролю” ІЕЗ ім.Є.О.Патона НАН України проведено ультразвуковий контроль основного металу циліндричної поверхні бандажів.
За результатами контролю, який оформлено протоколом ультразвукового контролю основного металу циліндричної поверхні бандажа від 29.09.2022 встановлено, що: в нерухомому (зруйнованому) бандажі, поставка якого відбулась 30.12.2021, виявлено розшарування металу на глибині від 48 мм до 65 мм на відстані до 300 мм з обох сторін від зруйнованої ділянки бандажу та на всю довжину до лівого торця. На всій інший  циліндричній поверхні виявлено луносигнали на глибинах 46 мм.....70 мм одночасно з присутністю “донного” сигналу; в рухомому (робочому) бандажі, поставка якого відбулась 16.06.2022, по всій циліндричній поверхні виявлено луносигнали на глибинах 55 мм.....67 мм одночасно з присутністю “донного” сигналу.
Після проведеного ультразвукового контролю зроблено висновок, що обидва проконтрольовані бандажі не відповідають вимогам EN 12680-3:2011 (рівень якості 5). Всі виявлені луносигнали від несу цільностей можна характеризувати як дефекти, які розташовані в металі бандажу. Дані дефекти не могли з`явитися під час експлуатації, але в процесі експлуатації перетворюються в розшарування та приводять до руйнування бандажу.
04.11.2022 до Національного наукового центру “Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса” Міністерства юстиції України (далі ННЦ “ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса”) з ТОВ “Білоцерківські будматеріали” надійшов лист №193 від 03.11.2022 за підписом директора P.O.Коваленко з проханням провести комісійну експертизу виробу спільно з Державним підприємством “Атестаційний центр з неруйнівного контролю при ІЕЗ ім. Є.О. Патона НАН України” (далі ДП “АЦНК ІЕЗ ім. Є.О. Патона НАНУ”) - заготовки бандажа.
Листом вих. №195 від 09.11.2022 ТОВ НВФ “В.В.С.” повідомлено про проведення експертиз, проте свого представника останній не направив.
11.11.2022 Національним науковим центром “Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса” проведено комісійну експертизу бандажів, результати якої оформлені “Висновком експертів № 25850 за результатами проведеного комісійного дослідження матеріалів, речовин та виробів за листом ТОВ “Білоцерківські будматеріали” від 29.11.2022.
У експертному висновку зазначено, що причиною руйнування бандажів стали несуцільності в металі бандажу з наступним розшаруванням. Механізм руйнування бандажів полягає у крихкому зламі під дією навантажень, що перевищили межу міцності матеріалу виробу. Несуцільності матеріалу бандажів не могли з`явитися під час експлуатації але в процесі експлуатації перетворюються в розшарування та приводять до руйнування бандажу. Дані дефекти не могли з`явитися під час експлуатації, але в процесі експлуатації перетворюються в розшарування та приводять до руйнування бандажу.
Згідно з частинами першою та третьою   статті 74 Господарського процесуального кодексу України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до   статті 73 Господарського процесуального кодексу України   доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За змістом   статті 77 Господарського процесуального кодексу України   допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно зі   статтею 98 Господарського процесуального кодексу України   висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Відповідно до   статті 101 Господарського процесуального кодексу України   учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи (ч.1 ст.103 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до   статті 104 Господарського процесуального кодексу України   висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими   статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Отже, висновок експерта відноситься до засобів доказування нарівні із іншими доказами у справі та не має будь-яких переваг поряд з іншими доказами у справі.
Згідно зі ст.1 Закону України “Про судову експертизу” судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні не лише суду, а й органів дізнання, попереднього слідства. 
За приписами ст.ст.7,10 Закону України “Про судову експертизу” судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи та відомчі служби, до яких належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України. Судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності.
Статтею 4 Закону України “Про судову експертизу” встановлено, що незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються, зокрема, кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Виконання комісійного експертного дослідження доручено Смирнову Олександру Олександровичу, судовому експерту другого кваліфікаційного класу, провідному науковому співробітнику сектору фізичних та хімічних досліджень лабораторії фізичних, хімічних, біологічних та молекулярно-генетичних досліджень, який має вищу технічну освіту, науковий ступінь кандидата технічних наук, кваліфікацію судового експерта за спеціальностями: 4.2 “Дослідження знарядь, агрегатів, інструментів і залишених ними слідів, ідентифікація цілого за частинами”; 8.9 “Дослідження металів і сплавів та виробів з них” (свідоцтво № 1187, видано рішенням Експертно-кваліфікаційної комісії Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл.проф.М.С.Бокаріуса від 14.02.2020, дійсне до 14.02.2025), стаж експертної роботи з 2020 - голова комісії.
До виконання комісійного експертного дослідження ТОВ “Білоцерківські будматеріали” залучено Грабовика В`ячеслава В`ячеславовича, експерта дефектоскопіста ПІ рівня провідного інженера ДП АЦНК при ШЗ ім.Є.О.Патона НАНУ (посвідчення №37963, видано ОСП “Укрексперт” від 01.07.2021, дійсне до 29.06.2026), стаж роботи з 1996.
Наданий позивачем висновок експертів №25850 від 28.11.2022 не суперечить вимогам частини шостої статті 98, статті 101 Господарського процесуального кодексу України, у тексті вказаного висновку експерти Смирнов О.О. та Грабовик В.В. зазначили, що вони обізнані про кримінальну відповідальність за ст.384 та 385 Кримінального кодексу України.
Таким чином, вказаний висновок є належним та допустимим доказом у справі в розумінні ст.ст.76-79 Господарського процесуального кодексу України, тому господарський суд правомірно прийняв його до уваги разом з іншими доказами.
Висновком експертів №25850 від 28.11.2022 встановлено, що причиною руйнування бандажів стали несуцільності в металі бандажу з наступним розшаруванням. Механізм руйнування бандажів полягає у крихкому зламі під дією навантажень, що перевищили межу міцності матеріалу виробу. Несуцільності матеріалу бандажів не могли з`явитися під час експлуатації але в процесі експлуатації перетворюються в розшарування та приводять до руйнування бандажу.
Отже, висновок експертів спростовує доводи відповідача, що пошкодження бандажів відбулося саме з вини покупця під час його експлутатації. 
Згідно частини 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1, 2 ст. 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.
Положеннями ст.708 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі виявлення   покупцем протягом гарантійного   або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.
Правові наслідки, передбачені вказаною нормою, наступають тоді, коли покупець знайшов у придбаному товарі недоліки, про які він не був попереджений продавцем. В разі знаходження в товарі недоліків, не застережених продавцем, покупець має право на власний вибір пред`явити одну з вимог, передбачених пунктом 1 статті 708 Цивільного кодексу України, скориставшись своїм правом протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідачем не спростовано доводи позивача щодо поставлення неякісного товару за видатковими накладними №31 від 30.12.2021 та №6 від 16.06.2022, а також не надано доказів повернення позивачу коштів у розмірі 555   840,00, сплачених за поставлений товар, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовної вимоги позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 555   840,00 грн. 
При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника, що укладений між сторонами договір №12/11 від 12.11.2021 за своїм предметом є договором підряду, а не купівлі-продажу, як зазначає суд. 
Так, відмінність між договором підряду та договором купівлі-продажу полягає в своїй правовій меті і також тим, що результатом роботи виступає індивідуально визначена річ. Якщо для договору купівлі-продажу головна мета – це передача права власності на майно від однієї особи до іншої, то договір підряду регулює не стільки процес передачі результату виконаної роботи підрядником замовнику (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України), скільки процес створення певного матеріалізованого результату (виготовлення нової, обробка, переробка, ремонт існуючої речі або виконання іншої роботи) підрядником, надаючи право замовнику здійснювати контроль за його роботою; і вже як наслідок – досягнення кінцевої мети – передачі результату роботи замовнику.
Умовами спірного договору не передбачено жодних правовідносин, які б стосувалися саме процесу виконання робіт, а також щодо права замовника контролювати хід та якість робіт (ст.849 Цивільного кодексу України), зобов`язання замовника сприяти підрядникові у виконанні роботи (ст.850 Цивільного кодексу України), зобов`язання замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно (ст.853 Цивільного кодексу України).
Водночас, умовами п.1.1 договору сторони узгодили, що виконавцеь зобов`язується виготовити та поставити, а замовник прийняти та оплатити поставлену металопродукцію згідно специфікаціям. У даному договорі та специфікації сторони узгодили істотні умови договору поставки: асортимент, кількість, якість товару, строки поставки і ціна.     
Отже, укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.
Колегія суддів відхиляє доводи скаржника, що суд першої інстанції не з`ясував обставини щодо механічного впливу на заготовки, який був здійснений третіми особами поза контролем відповідача, оскільки наведене спростовується наявними в матеріалах справи висновком експертів №25850 від 28.11.2022, яким встановлено, що причиною руйнування бандажів стали несуцільності в металі бандажу з наступним розшаруванням; дані дефекти не могли з`явитися під час експлуатації, але в процесі експлуатації перетворюються в розшарування та приводять до руйнування бандажу.
Відповідачем, в свою чергу, не надано належних і допустимих доказів щодо можливості руйнації бандажів внаслідок втручання третіх осіб.    
Твердження скаржника, що на момент отримання заготовок позивач не заявляв вимоги щодо невідповідності якості заготовок умовам договору безпідставні, у зв`язку з тим, що позивачем були виялвені недоліки щодо якості товару, які не могли бути виявленні при звичайному прийманні товару (приховані недоліки).
Щодо посилання скаржника на сертифікати якості продукції, колегія суддів звертає увагу, що додані до матеріалів справи копії Сертифікатів № 30/12-1 від 30.12.2021 та №16/06-1 від 16.06.2022 вимогам ТУ не відповідають, оскільки не містять інформації: про назву підприємства-виробника, його адресу; масу партії, умови зберігання і строк придатності, дату видачі документу про якість, гарантійні обов`язки. Отже наявні в матеріалах справи сертифікати не є належними доказами поставки якісної продукції.
Скаржник у апеляційній скарзі також зазначає про  сумніви у правильності висновку експертів № 25850 від 28.11.2022, врахованого судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення, проте доводів щодо його недопустимості не наводить.
Обгрунтованим є оскаржуване рішенні і в частині стягнення з відповідача збитків у розмірі 108 294, 75 грн, з яких: 35 000 грн механічна обробка бандажів перед їх встановлення у дробарку, 15 200 грн ремонтні роботи бандажу 18 000 грн вартість ультразвукового контролю основного металу циліндричної поверхні бандажів, 40 094,75 грн вартість проведення висновку експерта.
Так, згідно з п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту порушеного права є відшкодування збитків.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 Цивільного кодексу України збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Статтею 224 Господарського кодексу України передбачено, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Відповідно до ст.623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.
За приписами ст.225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. Законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків. Виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
У розумінні приписів наведених норм особа, яка порушила зобов`язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема, у виді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Обов`язок   доведення факту протиправної поведінки   відповідача, розміру завданої шкоди, а також прямого причинного зв`язку між ними покладається на позивача з документальним підтвердженням обґрунтованого розрахунку суми, що стягується на відшкодування заподіяної шкоди. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.12.2019 у справі № 915/1456/15).
З матеріалів справи вбачається, що після поставки першої партії товару, між позивачем (замовник) та Приватним акціонерним товариством “Акціонерна компанія “Сатер” Устимівська філія “Цукоренергосервіс” (виконавцеь) укладено договір про надання послуг від 04.01.2022, відповідно до п.1.1 якого договору виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, надати замовнику послуги з механічної обробки бандажів, а замовник зобов`язується своєчасно оплатити послуги.
На виконання умов договору виконавцем здійснено механічну обробку двох бандажів для можливості їх подальшої експлуатації та виявлення певних дефектів.  
В підтвердження обробки бандажів позивачем надано рахунок на оплату №4 від 25.01.2022  на суму 20   000 грн, рахунок на оплату №50 від 22.06.2022 на суму 15   000 грн, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №3 від 25.01.2022 на суму 20 000 грн, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №30 від 22.06.2022 на суму 15 000 грн та платіжні доручення №329815 від 03.02.2022 та №330215 від 23.06.2022 на загальну суму 35   000 грн.
З метою недопущення подальшого руйнування бандажу, між ТОВ “Білоцерківські будматеріали” та ФОП Федоровим Петром Петровичем 11.07.2022 укладено договір про надання послуг, відповідно до якого виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, надати замовнику наступні послуги: лабораторні дослідження; ремонт та відновлення бандажів, а замовник зобов`язується своєчасно оплати надані послуги.
Відповідно до актів від 12.07.2022, що засвідчені комісією у складі Шпильового П.С. (голова комісії), Федоровим П.П., Ковтун М.І. (члени комісії), ФОП Федоровим П.П. було виконано наступний етап робіт: проведено дослідження нерухомого бандажа валкової дробарки “GIGANT”; проведено фрезерування перпендикулярно поверхні бандажу на торцевій тріщині для утворення пазу. В результаті фрезерування отримано перпендикулярний паз шириною 12 мм, глибиною 18 мм. Вищезгаданий паз заплавили шляхом зварювання спеціальними електродами та порошковим дротом на основі сплаву нікелю з іншими добавками; після закінчення зварювання для отримання чистоти поверхні торцевої частини бандажу здійснили механічну “зачистку” місця зварювання; проведено неруйнівний капілярний контроль, який тріщин на місці ремонту не виявив, що дає змогу впевнитись в тому, що ремонт торцевої тріщини проведено якісно, так як розшарування металу в місці ремонту не виявлено.
Вищезазначене підтверджується підписаним між сторонами актом №ОУ-14/07-22 здачі приймання робіт (надання послуг) на загальну суму 15 200 грн.
За надані послуги позивачем перераховано кошти на суму 15200 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 330525 від 08.08.2022  на суму 7 600 грн та №330572 від 12.08.2022 на суму 7   600 грн. 
З метою підтвердження неякісного товару, 21.09.2022 між ТОВ “Білоцерківські будматеріали” та ДП “Атестаційний центр неруйнівного контролю при ІЕЗ ім.Є.О. Патона НАНУ” укладено договір №124-22 на надання послуг, відповідно до замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання щодо надання наступних послуг: проведення ультразвукового контролю на основного металу циліндричної поверхні бандажу – 2 од.
Право на проведення ДП “Атестаційний центр неруйнівного контролю при ІЕЗ ім. Є.О. Патона НАНУ” підтверджується сертифікатом калібрування № UA/22/211220/003341 від 20.12.2021 виданим Калібрувальною службою ДП “Укрметртестстандарт”, компетентність якої засвідчено Національним агентством з акредитації України відповідно до вимог ISO/IEC 17025. 
Повноваження дефектоскопіста ІІІ рівня Грабовика В.В., що виконував роботу з проведення ультразвукового контролю, підтверджується сертифікатом фахівця з неруйнівного контролю № 37963. Сертифікат дійсний до 29.06.026,  що виданий на підставі кваліфікаційного протоколу № 187 від 29.06.2021.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із місцевим господарським судом, що ультразвуковий контроль проведено компетентною структурую та працівником.
Протоколом погодження договірної ціни за договором №124-22 від 21.09.2022 сторонами досягнуто згоди про розмір договірної ціни на проведення ультразвукового контролю основного металу циліндричної поверхні бандажу - 2 од, що становить 18    000 грн разом з ПДВ.
Відповідно до платіжного доручення №330809 від 26.09.2022 позивач сплатив на користь ДП “Атестаційний центр неруйнівного контролю при ІЕЗ ім. Є.О. Патона НАНУ” суму за надані послуги у розмірі 18 000 грн.
07.11.2022 між ТОВ “Білоцерківські будматеріали” та Національним науковим центром “Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса” укладено договір №137 про надання послуг, на підставі якого 11.11.2022 проведено комісійну експертизу бандажів та надано висновок експертів №25850 за результатами проведеного комісійного дослідження матеріалів, речовин та виробів за листом ТОВ “Білоцерківські будматеріали” від 29.11.2022.
Враховуючи викладене, встановивши наведені обставини, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про наявність у діях відповідача порушення зобов`язань перед позивачем щодо належного виконання договору в частині поставки товару належної якості. При цьому відповідач свою вину належними, допустимими та достатніми доказами не спростував, що є підставою вжиття до відповідача як до винної сторони зобов`язання господарських санкцій, зокрема відшкодування збитків.
Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд виходив з того, що наявними у справі належними письмовими доказами є   доведеним повний склад цивільного правопорушення,   а саме: факт наявності господарського правопорушення відповідача щодо неналежного виконання договору в частині постачання товару належної якості; факт наявності та розмір збитків в сумі   108 294, 75 грн прямих витрат позивача на підтвердження неналежної якості поставленого товару; факт наявності прямого причинно-наслідкового зв`язку між господарським правопорушенням відповідача та завданими таким правопорушенням збитками, оскільки за поставки відповідачем товару належної якості відповідно до умов договору такі витрати позивачем не були б необхідними та не були б зроблені.
Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги в частині стягнення збитків є законним та обґрунтованим, доведені наявними у справі письмовими доказами, а відтак підлягають задоволенню в заявленій сумі.
Враховуючи викладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені    ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду відсутні.
Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "В.В.С." залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2023 у справі № 904/5083/22 залишити без змін.
Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право на касаційне оскарження постанови та строк оскарження встановлені ст.ст.   287,   288 ГПК України.

Повна постанова складена та підписана 04.08.2023 року.

Головуючий суддя                                                                                    А.Є. Чередко  

Суддя                                                                                                               Л.А. Коваль

Суддя                                                                                                                   В.Ф. Мороз