Ухвала
Іменем України    
 
22 серпня 2023 року
м. Київ
 
справа № 221/5166/15-ц
провадження № 61-12400ск23   
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року у складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Макарова М. О., у справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. звернулася із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ТОВ «Вердикт Капітал».
 
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2023 року заяву приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. повернуто без розгляду.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 червня 2023 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2023 року повернуто.
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 липня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 червня 2023 року
 
17 липня 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. повторно звернулася із апеляційною скаргою на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2023 року.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2023 року:
відмовлено приватному виконавцю виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору;
апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 квітня 2023 року залишено без руху. Надано строк для усунення вказаних недоліків - не пізніше 10 днів з дня отримання копії ухвали. Повідомлено, що усунення недоліків необхідно вчинити шляхом надання інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення та оригіналу квитанції про оплату судового збору. Повідомлено, що у разі неподання особою в зазначений строк клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження або визнання підстав неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що:
оскільки у цій справі приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. не діє в особистих інтересах, а є суб`єктом, який здійснює виконання судового рішення, отже вона не є особою, яка належить до категорії осіб, стосовно яких законодавцем встановлені пільги щодо сплати судового збору, тому підстав для звільнення її від сплати судового збору немає. з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 916/228/22, а також з огляду на обставини подання приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. апеляційної скарги на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 квітня 2023 року в цій справі через підсистему «Електронний суд», заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 429,44 грн;
в апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження оскільки 19 червня 2023 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу повернуто без прийняття через не усунення недоліків, а саме несплати судового збору. Вона не погодилася з ухвалою та звернулася з касаційною скаргою, втім ухвалою Верховного суду від 03 липня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження. В оцінці наведених доводів апеляційній суд вказав, що згідно з статтею 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями процесуального закону. Зловживання процесуальними правами не допускається. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. 
при вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду. Інститут процесуальних строків сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників справи та інших заінтересованих осіб добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними, а після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Право на апеляційне оскарження судового рішення напряму залежить від обізнаності про наявність судового спору та своєчасності отримання судового рішення суду першої інстанції. Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
згідно із статтею 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. З огляду на викладене, апелянту на виконання вказаних положень Закону необхідно надіслати на адресу апеляційного суду заяву, в якій навести обґрунтовані обставини та подати докази на підтвердження причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, вказати інші поважні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.
 
Оскарженою ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року в відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2023 року відмовлено.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що:
із ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2023 року не погодилась приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. та 17 липня 2023 року звернулася з черговою апеляційною скаргою;
ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та залишено апеляційну скаргу без руху для сплати судового збору та надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження;
11 серпня 2023 року на виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду, було надано клопотання в якому вона зазначала, що приватний виконавець при примусовому виконанні рішення не відносить до кола осіб який повинен сплачувати судовий збір. Та зазначено, що висновок суду при відмові у поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження про те, що звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, є необґрунтованим та суд суперечить сам собі - спочатку не визнає приватного виконавця стороною, а потім відмовляє у поновлення строку як стороні. Тому просила відкрити провадження без сплати судового збору. Тобто, скаржником взагалі не наведено обґрунтованих обставини та  не надано доказів на підтвердження причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2023 року, не вказано поважних підстави для його поновлення. Таким чином вимоги ухвали не виконані, недоліки апеляційної скарги не усунуті;
відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. У зв`язку з тим, що заявником не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та підстав для його поновлення, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.
 
19 серпня 2023 року через підсистему Електронний суд приватний виконавець Матвійчук Н. Є. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року, у якій, посилаючись порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржену ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що:
після початку повномасштабного вторгнення 24 лютого 2022 виконавчі документи, які перебували у приватного виконавця на виконанні, були втрачені у м. Маріуполь в результаті збройної агресії Російської Федерації. 19 травня 2023 року приватним виконавцем Матвійчук Н. Є. змінено виконавчий округ Донецької області на виконавчий округ Одеської області. Всі виконавчі провадження, які перебували у на виконанні в Донецькому окрузі продовжуються виконуватись після зміни на виконавчий округ Одеської області. На приватного виконавця покладено обов`язок протягом трьох місяців з дня відновлення доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження відновити втрачені на тимчасово окупованій території виконавчі провадження. 01 червня 2023 року приватному виконавця відновлено доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження;
у постанові Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 5020-1129/2012 зроблено наступні висновки: відновлення виконавчого провадження, з підстав передбачених абзацом третім пункту 1 розділу XV Інструкції «Відновлення втраченого виконавчого провадження або матеріалів виконавчого провадження», зокрема виконавчого провадження, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території, за своєю суттю, є компенсаційною дією Держави, яка, враховуючи положення абзацу першого статті 19 Конституції України, яким передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, не пов`язана з покладанням на стягувача обов`язків щодо вчинення додаткових дій (отримання дубліката виконавчого документа, первісно поданого стягувачам до виконавчої служби та, в подальшому, втраченого не з його вини) з метою виконання судового рішення, яке набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню.
відповідно до статті 14 Закону України «Про виконавче провадження»: учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 512 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Отже дана норма розрізняє поняття «виконавець» та «сторони». Приватний виконавець при примусовому виконанні рішення не відноситься до сторін виконавчого провадження, він не здійснює захист своїх особистих інтересів, він не є учасником справи, отже висновок суду при відмові у поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження про те, що звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, є необгрунтованим, а звернення за дублікатом втраченого на окупованій території виконавчого документа - це не право, а обов`язок виконавця, у якого немає строків давності. Оскаржена ухвала Дапеляційного суду перешкоджає доступу до правосуддя, створює перешкоди у примусовому виконанні рішення, створює ситуацію, при якій рішення залишиться невиконаним на шкоду одній зі сторін через неотримання дубліката виконавчого документа.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).
 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354 ЦПК України).
 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина друга статті 354 ЦПК України).
 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (частина третя статті 354 ЦПК України).
 
Копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (стаття 272 ЦПК України).
 
Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 грудня 2021 року в справі № 592/6701/19 (провадження № 61-15286св20) зазначено, що «суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України). Наведені вимоги процесуального закону унеможливлюють відкриття апеляційного провадження та апеляційний перегляд справи до вирішення питання щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
 
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) зазначено, що «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження. Суд апеляційної інстанції не навів мотивів, за яких уважав причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції поважними. Сама по собі вказівка про наявність поважних причин для поновлення строку та/або погодження з доводами особи, яка подала апеляційну скаргу та відповідне клопотання, з урахуванням отримання представником ОСОБА_2 копії рішення 20 липня 2020 року, не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції».
 
Встановивши, що приватним виконавцем не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та підстав для його поновлення, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження. 
 
Аргумент касаційної скарги щодо неврахування судами висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 5020-1129/2012необґрунтований, оскільки цей висновок зроблений за інших фактичних обставин. 
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
 
У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).
 
Керуючись статтями 260, 390, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року у справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                   В. І. Крат
                                                                                                                                                                                                                                   І. О. Дундар 
 
                                                                                               Є. В. Краснощоков