ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/761/23  Номер провадження 33/814/1451/23	Головуючий у 1-й інстанції Зуб Т. О.  Доповідач ап. інст. Корсун О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю секретаря судового засідання Греся А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Лохвицького районного суду Полтавської області від 26 квітня 2023 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1  536 гривень 80 копійок судового збору.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Лохвицького районного суду Полтавської області від 26 квітня 2023 року, мотивуючи тим, що це судове рішення йому не проголошувалось, не вручалось і поштою не надсилалось, а з його змістом він ознайомився 29 червня 2023 року, та з названої дати для нього розпочався строк апеляційного оскарження; він не визнавав вину й не бажав розгляду справи за його відсутності в першій судовій інстанції, не писав заяву про це, про що безпідставно зазначено в оскаржуваній постанові, штраф сплатив помилково, будучи введеним в оману й помилково допускаючи, що в нього не буде вилучено посвідчення водія, та в подальшому дізнавшись про таке вилучення лише 28 червня 2023 року в Гадяцькому територіальному сервісному центрі МВС.
ОСОБА_1 був неодноразово належним чином повідомленим про місце, дату й час судових засідань апеляційної інстанції, призначених на 31 липня 2023 року 09 годину 00 хвилин і 31 серпня 2023 року 08 годину 30 хвилин, та до суду не з`явився, що підтверджується рекомендованими повідомленнями щодо вручення ОСОБА_1 поштових відправлень (повідомлень суду апеляційної інстанції про місце, дату й час судових засідань), засвідчених підписом ОСОБА_1 про їх отримання (а.с.45, 47). Клопотань про відкладення засідання до апеляційного суду не надходило.
За змістом ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала апеляційну скаргу та була належно повідомлена про судове засідання, не перешкоджає розгляду.
Апеляційний суд перевірив матеріали справи, дослідив доводи клопотання про поновлення процесуального строку та дійшов висновку про те, що воно не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Згідно із системним аналізом законодавства процесуальні дії під час провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням закону. 
Передбачений КУпАП десятиденний строк для подачі апеляційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення. Правило дотримання строку у встановленому розмірі має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів щодо того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ч.2 ст.294 КУпАП містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку, якими є лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, були пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 26 квітня 2023 року Лохвицьким районним судом Полтавської області прийнято постанову про визнання ОСОБА_1 винуватим і накладення на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді 17 000 гривень штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП останнім днем строку на апеляційне оскарження цього судового рішення було 08 травня 2023 року (понеділок).
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 30 червня 2023 року, тобто з довготривалим пропуском визначеного процесуальним законом строку на оскарження зазначеної вище постанови в апеляційному порядку (на 53 дні), що підтверджено вхідним штампом на конверті, в якому надіслано апеляційну скаргу, та самим апелянтом при датуванні названої скарги.
Натомість, доводи ОСОБА_1 про поновлення цього строку позбавлені підстав, оскільки вони не містять обставин, які би свідчили про поважність причин його пропуску.
З матеріалів справи вбачається, що в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення апелянту було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і він був повідомлений про місце, дату й час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, а саме 26 квітня 2023 року о 10 годині 00 хвилин у Лохвицькому районному суді Полтавської області. Більше того, ОСОБА_1 констатував, що в названі вище дату й час йому буде зручно з`явитись у судове засідання, що підтверджується технічним носієм інформації, на якому записано відеозаписи від 07 квітня 2023 року (01:09-02:07 хвилин відеозапису №9), та змістом відповідної графи протоколу, засвідченої особистим підписом апелянта (а.с.1, 10).
Проте ОСОБА_1 не прибув у засідання місцевого суду, про неможливість явки не повідомляв, а навпаки направив до цього суду завірену власним підписом заяву, в якій підтвердив те, що визнає винуватість у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і просив розглядати справу без його участі (а.с.12). Тим самим, апелянт із власної волі не скористався своїм диспозитивним правом бути присутнім під час розгляду справи, зокрема, проголошення судового рішення, що є суб`єктивною обставиною, яка виникла внаслідок безпосередніх дій самого ОСОБА_1 та не слугує поважною причиною для пропуску процесуального строку.
Таким чином, твердження апелянта про те, що він бажав брати участь у засіданні першої судової інстанції є неспроможними.
Заперечення ж ОСОБА_1 через тривалий проміжок часу вже в апеляційній скарзі факту прохання ним розглядати справу без його участі є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами провадження. Окрім того, зміст заяви про розгляд справи за його відсутності не є складним для розуміння та сприйняття, через це апелянт міг і мав усвідомлювати інформацію, яка ним повідомляється місцевому суду для врахування при ухваленні остаточного рішення, та розумів наслідки цього. При цьому, в будь-якому випадку ОСОБА_1 , як наслідок, не виявив бажання з`явитись до суду першої інстанції для участі в розгляді справи, будучи своєчасно сповіщеним про місце, дату й час такого розгляду, що підтверджує процесуальну позицію останнього, викладену ним у заяві до місцевого суду, а тому сумніви в достовірності її змісту є відсутніми.
Більше того, згідно з даними квитанцій банківської установи 26 квітня 2023 року (у день винесення постанови місцевого суду) апелянт особисто сплатив стягнуті з нього за оскаржуваною постановою 17 000 гривень штрафу і 536 гривень 80 копійок судового збору на банківський рахунок за реквізитами, що наведені в оскаржуваній постанові (а.с.15-16). Отже, ОСОБА_1 був обізнаний із прийнятою 26 квітня 2023 року місцевим судом постановою та її змістом про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладення на нього стягнення, ще в день її винесення та погодився з таким судовим рішенням, оскільки відразу ж сплатив накладене стягнення.
З огляду на викладене вище, ОСОБА_1 за умови належної зацікавленості в оскарженні постанови суду першої інстанції та незгоди з нею мав можливість оскаржити її в межах строку апеляційного оскарження, однак не зробив цього, у зв`язку з чим посилання останнього на наявність поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження є неспроможними. Поважних причин (об`єктивно непереборних обставин, незалежних від волевиявлення апелянта, пов`язаних дійсно з істотними перешкодами чи труднощами), що унеможливили чи могли би унеможливити реалізацію права ОСОБА_1 на подання апеляційної скарги в порядку та строки, визначені законом, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Отже, апеляційну скаргу слід повернути ОСОБА_1 , як таку, що подана після закінчення строку апеляційного оскарження, і суд апеляційної інстанції за заявою ОСОБА_1 не знайшов підстав для поновлення зазначеного строку.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Лохвицького районного суду Полтавської області від 26 квітня 2023 року щодо  ОСОБА_1 .
Повернути апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Лохвицького районного суду Полтавської області від 26 квітня 2023 року щодо  ОСОБА_1  з усіма доданими до неї матеріалами особі, яка її поадала.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                         О.М. Корсун