ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 953/595/22
Номер провадження 22-ц/818/691/23

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
05 вересня 2023 року                                                                   м. Харків
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді - Мальованого Ю.М.,
суддів – Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання – Супрун Я.С.,
представник позивачки адвоката Маюрнікової В. Н. 
представника відповідача адвокат Гофельд Г. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2022 року в складі судді Бородіни  Н.М., у справі № 953/595/22 за позовом  ОСОБА_1 до Харківського приватного навчально-виховного комплексу «Старт-школа» Харківської області, про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку, моральної шкоди,
в с т а н о в и в :
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Харківського приватного навчально-виховного комплексу «Старт-школа» Харківської області (далі ХПНВК «Старт-школа») про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку, моральної шкоди. 
Позов, з урахуванням уточнень, мотивовано тим, що в період з 01 жовтня 2020 року по 22 березня 2021року вона працювала вихователем у ХПНВК «Старт-школа». Наказом від 30 вересня 2020 року № 62-к її було прийнято на посаду вихователя з тривалістю робочого часу згідно тарифікації 11 тарифного розряду з окладом (тарифною ставкою) - 4383,00 грн. Заробітна плата була виплачена відповідно до відомостей на виплату готівки у наступних розмірах:
-за жовтень 2020 року: 5821,72 грн;
-за листопад 2020 року: 5821,7 грн;
-за грудень 2020 року: 2474,29 грн замість 5474,31 грн (не виплачена заробітна плата у розмірі 3000,02 грн).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2021 року № 29 «Деякі питання оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» з 01 січня 2021 року посадовий оклад (тарифна ставка) працівника 11 розряду складає 5260,00 грн.
Оскільки нарахування та виплата заробітної плати здійснювалась за тарифною ставкою, що діяла на період до 01 січня 2021 року, роботодавцем було порушено вимоги законодавства про оплату праці - стаття 96 Кодексу законів про працю України - в частині невідповідності рівня посадового окладу визначеному законодавчо.
Так, заробітна плата була виплачена відповідно до відомостей на виплату готівки у наступних розмірах:
-за січень 2021 року: 5718,5 грн замість належних 6741,79 грн (не виплачена заробітна плата у розмірі 1126,51 грн);
-за лютий 2021 року: 5821,7 грн замість 7360,7 грн (не виплачена заробітна плата у розмірі 1539,0 грн);
-за березень 2021 року: 8542,62 грн замість 10007,34 грн (не виплачена заробітна плата у розмірі 1464, 72 грн).
Отже, разом розмір не виплаченої заробітної плати складає 7 130,43 грн.
Враховуючи, що при звільненні їй не виплатили усю суму яку належить сплатити на підставі статей 116, 117 КЗпП за період з 22 березня 2021року по 18 січня 2022 року стягненню підлягає середній заробіток за весь час затримки виплати, який складає 61686,45 грн. Крім того, невиплата у повному обсязі у встановлений строк заробітної плати спричинили їй моральну шкоду у вигляді душевні страждання, загострились її хронічні хвороби, вона вимушена була звертатися до лікаря.
Посилаючись на вказане, ОСОБА_1 просила стягнути з ХПНВК «Старт-школа» на свою користь невиплачену заробітну плату при звільнені у розмірі 7 130,43 грн, відшкодування за невиплату заробітної плати при звільнені у встановлений законодавством строк у розмірі середнього заробітку за весь час затримки в сумі 61 686,45 грн, моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн та 9 800, 00 грн витрат на правничу допомогу. 
05 вересня 2022 року ХПНВК «Старт-школа» через свого представника адвоката Гофельд Ганну Сергіївну, подано додаткові пояснення в яких відповідач просив відмовити у задоволенні позову.
Пояснення мотивовані тим, що законодавством не встановлено для приватного навчального закладу обов`язок встановлення системи оплати праці працівникам на умовах гарантій, що передбачені законом «Про освіту». Як вбачається з Наказу № 62-к від 30 вересня 2020 року при прийомі на роботу працівник була ознайомлена з умовами оплати праці. Дані обставини не заперечуються позивачкою у позові. Зазначив, за весь час роботи позивачки у відповідача розбіжностей або спорів стосовно оплати праці у сторін не виникало. Крім того, ХПНВ «Старт- Школа» належить до установ приватної форми власності, не фінансується з державного та місцевих бюджетів, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тому може самостійно визначати розмір посадового окладу та заробітної плати з врахуванням усіх встановлених законодавством надбавок та соціальних гарантій. Вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними. 
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2022 року у задоволенні позову відмовлено. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем нараховано та виплачено заробітну плату на підставі встановленого між сторонами договору, який при прийнятті на роботу оформлений наказом. Крім того, постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» та виданий на її підставі наказ Міністерства освіти і науки від 26 вересня 2005 року № 557, а також Постанова Кабінету Міністрів України від 20 січня 2021року №29 «Деякі питання оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» - на яку посилається позивачка, як на підставу заявлених вимог регулють відносини в сфері оплати праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та прийняті з метою упорядкування оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери. Відповідач згідно даних ЄДРПОУ є приватним закладом та до бюджетної сфери не відноситься. Враховуючи, що позивачем недоведені вимоги в частині невиплати їй заробітної плати в розмірі 7130,43 грн, підстави для стягнення відшкодування за невиплату заробітної плати при звільнені у встановлений законодавством строк у розмірі середнього заробітку за весь час затримки в розмірі 61 686,45 грн та моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн, відсутні. 
03 березня 2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
Апеляційна скарга мотивована доводами які є аналогічними доводам зазначеним у відзиві на позовну заяву. 
30 травня 2023 року відповідач ХПНВК «Старт- Школа» через свого представника адвоката Гофельд Г.С. подав додаткові пояснення, в яких просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
Додаткові пояснення мотивовані тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права. Крім того, факт виплати нарахованої заробітної плати підтверджено актом перевірки № ХК29921/ХА610/АВ від 03 грудня 2021 року Управлінням Держпраці у Харківській області у якому відображено номери та дати відомостей про виплату готівки позивачці. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивачки адвоката   Маюрнікову В. Н., яка підтримала доводи апеляційної скарги, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі, представника відповідача адвоката Гофельд Г. С., яка проти апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.   При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції вказаними вимогам відповідає виходячи з наступного. 
Матеріали справи свідчать, що згідно наказу № 62-к від 30 вересня 2020 року ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду вихователя з 01 жовтня 2020 року до ХПНВК «Старт-Школа», їй встановлений тарифний розряд -11, тарифна ставка – 4383,00 грн (т. 1 а.с. 132).
Згідно з штатного розпису ХПНВК «Старт-школа» на 2020/2021 навчальний рік, який затверджений директором, з 01 вересня 2020 року вихователю встановлена тарифікаційна ставка - згідно тарифного розряду, надбавка за перевірку зошитів 15% (т. 1 а.с. 145).
Відповідно до Наказу директора № 57- к від 31 серпня 2020 року, з 01 вересня 2020 року затверджений штатний розпис ХПНВК «Старт-школа» на 2020-2021 навчальний рік, а також встановлені розміри тарифних ставок, зокрема 11 тарифний розряд – 4383 грн (т. 1 а.с. 144).
Відповідно до Наказу директора № 25-к від 31 серпня 2021 року, з 01 вересня 2021 року затверджений штатний розпис ХПНВК «Старт-школа» на 2021-2022 навчальний рік, а також встановлені розміри тарифних ставок, зокрема 11 тарифний розряд – 5260 грн (т. 1, а.с. 158).
Згідно з Наказом директора від 04 січня 2021року №1-к до штатного розпису внесені зміни на 2020-2021 навчальний рік та введені в дію з 01 січня 2021року, а саме: встановлена мінімальна заробітна плата у розмірі 6000 грн; розміри тарифних розрядів педагогічних працівників залишені без змін; розміри посадових окладів інших працівників закладу встановлені згідно штатного розпису (т. 1 а.с. 160).
Згідно штатного розпису ХПНВК «Старт-школа» на 2020/2021 навчальний рік з 01 січня 2021 року, який затверджений директором, вихователю встановлена тарифікаційна ставка - згідно тарифного розряду, надбавка за перевірку зошитів 15% (т. 1 а.с. 143).
Згідно з Наказом № 7 від 22 березня 2021 року ОСОБА_1 звільнена з ХПНВК «Старт-Школа», за власним бажанням. В наказі зазначена компенсація за невикористану відпустку за 27 календарних дів (т. 1 а.с. 161).
Відповідно до  розрахунково-платіжних відомостей, з урахуванням табелю обліку робочого часу, розрахунку оплати відпусток та лікарняного, позивачці за грудень 2020 року було нараховано – 6800,38грн., вплачено за вирахуванням податків 5474,30 грн ; за січень 2021 року було нараховано – 7231,95 грн, виплачено за вирахуванням податків – 5821,72 грн; за лютий 2021 року було нараховано – 7592,51 грн , виплачено за вирахуванням податків – 6111,97 грн; за березень 2021 року було нараховано – 10251,38 грн., виплачено за вирахуванням податків – 8253,36 грн (т. 1 а.с. 133 – 136).
Відповідно до Листа Головного управління Держпраці у Харківській області від 03 грудня 2021 року № ж-1414/ж-1457/02.03/12-08/ НОМЕР_1 розглянуто звернення ОСОБА_1 щодо можливих порушень законодавства про працю адміністрацією ХПНВК «Старт-школа». В ході позапланового заходу державного контролю суб`єкта господарювання виявлено крім іншого, що в порушення вимог частини 1 статті 115 КЗпПУ заробітна плата за грудень 2020 року виплачена одним платежем на суму 1535,30 грн згідно відомості на виплату готівка № ВЗП-000002 від 06 січня 2021 року під особистий підпис. Лікарняні за рахунок ФСС в сумі 938,99 грн перераховані на картковий рахунок ОСОБА_1 21 січня 2021 року згідно платіжного доручення № 1432 (т. 1 а.с. 24-27). 
Трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем-фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець-фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (речення перше частини 1 статті 21 КЗпП України).
Відповідно до статті 96 КЗпП системами оплати праці є тарифна та інші системи, що формуються на оцінках складності виконуваних робіт і кваліфікації працівників.
Тарифна система оплати праці включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів, професійні стандарти та кваліфікаційні характеристики (за відсутності професійних стандартів).
Тарифна система оплати праці використовується при розподілі робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою для формування та диференціації розмірів заробітної плати.
Тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі тарифної ставки робітника першого розряду та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).
Схема посадових окладів (тарифних ставок) працівників установ, закладів та організацій, що фінансуються з бюджету, формується на основі:
мінімального посадового окладу (тарифної ставки), встановленого Кабінетом Міністрів України;
міжпосадових (міжкваліфікаційних) співвідношень розмірів посадових окладів (тарифних ставок) і тарифних коефіцієнтів.
Мінімальний посадовий оклад (тарифна ставка) встановлюється у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
Віднесення виконуваних робіт до певних тарифних розрядів і присвоєння кваліфікаційних розрядів робітникам провадиться власником або органом, уповноваженим власником, згідно з професійними стандартами за погодженням із виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). За відсутності професійних стандартів таке віднесення може здійснюватися згідно з кваліфікаційними характеристиками.
Колективним договором, а якщо договір не укладався - наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу, виданим після погодження з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), а в разі відсутності первинної профспілкової організації - з вільно обраними та уповноваженими представниками (представником) працівників, можуть встановлюватися інші системи оплати праці.
Згідно з частинами 2, 3 статті 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.
Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною 2 цієї статті.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про оплату праці» джерелом коштів на оплату праці працівників госпрозрахункових підприємств є частина доходу та інші кошти, одержані внаслідок їх господарської діяльності. Для установ і організацій, що фінансуються з бюджету, - це кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, грантів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та з інших джерел.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі №234/4621/18 зазначено, що Постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» та виданий на її підставі наказ Міністерства освіти і науки від 26 вересня 2005 року № 557, регулює відносини в сфері оплати праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та прийнята з метою упорядкування оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.
Так наказом № 62-к від 30 вересня 2020 року позивачці встановлений тарифний розряд -11 та тарифна ставка – 4383,00 грн.
В подальшому наказом № 25-к від 31 серпня 2021 року з 01 вересня 2021 року позивачці встановлена тарифна ставка 5260 грн.
Суд першої інстанції встановив, що ХПНВК «Старт-школа» є приватним закладом, який не фінансується з бюджету, оплата праці його працівників не здійснюється за рахунок бюджетної сфери, а фінансування здійснюється їх засновниками з інших джерел, не заборонених законодавством. 
Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі, на підставі п.п. 3 п. 4 наказу Міністерства  освіти і науки України «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ» від 26 вересня 2005 року № 557, є безпідставними, оскільки умови матеріального забезпечення, в тому числі і умови оплати праці ОСОБА_1 встановлені угодою сторін та штатним розписом,  які узгоджуються з виплатами, проведеними відповідачем, та позивачем не спростовані.
Виходячи з вищезазначеного, правової суті спору, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору правильно кваліфікував взаємовідносини сторін і ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального права.
При цьому суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справи докази, правильно встановив фактичні обставини справи та вирішив спір, відповідно до норм матеріального права.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що за грудень 2020 року ОСОБА_1  не виплачена заробітна плата у розмірі 3000,02 грн, апеляційним судом за клопотанням представника позивачки адвоката   Маюрнікової В. Н. ухвалою від 06 липня 2023 року були витребовані у відповідача оригінали Відомостей на виплату готівки за грудень 2020 року з власним підписом ОСОБА_1 .
Вказані відомості були надані стороною відповідача суду для огляду.
Як вбачається з відомості на виплату готівки № ВЗП-000002 від 06 січня 2021 року заробітна плата за грудень 2020 року ОСОБА_1 виплачена у розмірі 1535,30 грн під її особистий підпис (т. 2, а.с. 54-55, 137, 138).
Відповідно до відомості на виплату готівки № 000072 від 24 грудня 2020 року заробітна плата за грудень 2020 року ОСОБА_1 виплачена у розмірі 3000,00 грн під її особистий підпис (т. 2, а.с. 56-57, 131).
Будь яких зауважень з приводу оглянутих відомостей на виплату ОСОБА_1 готівки у представника позивачки адвоката Маюрнікової В. Н. не виникло, проте представник повідомила суд, що вона обмежена позицією свого довірителя, яка заперечує факт отримання нею заробітної плати за грудень 2020 року у сумі 3000,02 грн. Разом з тим клопотань щодо проведення по справі судової почеркознавчої експертизи стороною позивача не заявлялось. 
Позивачкою не заперечується, що лікарняні за грудень 2020 року за рахунок ФСС в розмірі 938,99 грн перераховані на картковий рахунок ОСОБА_1 21 січня 2021 року згідно платіжного доручення № 1432.
Таким чином, матеріали справи містять докази на те, що за грудень 2020 року ОСОБА_1 отримано виплати за вирахуванням податків у розмірі 5474, 30 грн, що відповідає вимогам законодавства.
Інші доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, зводяться до необхідності переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 06 вересня 2023 року.

Головуючий                                                  Ю.М. Мальований

Судді                                                                Н.П.Пилипчук 

                                                                       О.Ю.Тичкова