Ухвала
01 вересня 2023 року
м. Київ
справа № 554/4215/20
провадження № 61-12519ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., 
Коротуна В. М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський клінічний пологовий будинок Полтавської міської ради» про стягнення заборгованості із заробітної плати за останній день праці та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила стягнути на її корись частину заборгованості по заробітній платі за 28 березня 1996 року в сумі 300,00 грн за останній день праці з одночасним стягненням середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 29 березня 1996 року по день фактичного розрахунку в сумі 1 840 800,00 грн, та судові витрати. 
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2021 року, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2022 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
ОСОБА_1 16 серпня 2023 року звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2022 року.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Полтавським апеляційним судом прийнято оскаржувану постанову 31 січня 2022 року, дата виготовлення повного тексту якої відсутня, тобто останнім днем касаційного оскарження вказаної постанови є 02 лютого 2023 року. 
З даною касаційною скаргою заявниця звернулася 16 серпня 2023 року, тобто вона подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення в порушення вимог частини третьої статті 394 ЦПК України.
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано наявністю обставин непереборної сили, а саме війною та наявністю інвалідності з проходженням реабілітації.
Непереборною силою є надзвичайна або невідворотна за таких умов подія. Непереборна сила характеризується двома ознаками: 1) це зовнішня до діяльності особи обставина, яку вона хоча і могла передбачити, але не могла попередити; 2) ознакою непереборної сили є її надзвичайність. До таких обставин, як правило, відносяться стихійні лиха (землетрус, повінь, пожежі тощо) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). 
ОСОБА_1 22 лютого 2022 року вже зверталася з касаційною скаргою на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2022 року.
Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2022 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2022 року повернуто заявнику.
Матеріали касаційного провадження не містять доказів того, які саме обставини внаслідок воєнного стану в Україні позбавили можливості ОСОБА_1 звернутися до суду касаційної інстанції з даною касаційною скаргою. Також, з наданих доказів не можна встановити період проходження реабілітації заявниці.
Самі лише посилання на воєнний стан та статус особи з інвалідністю не можуть свідчити про наявність обставин непереборної сили.
Отже, заявницею не доведено наявність виключних випадків, які передбачені частиною третьою статті 394 ЦПК України, а саме виникнення обставин непереборної сили.
Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).
Таким чином, оскільки касаційна скарга  ОСОБА_1 подана після спливу одного року з дня складення повного тексту постанови Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2022 року, тому у відкритті касаційного провадження у справі № 278/2715/15-ц необхідно відмовити.
Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 січня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський клінічний пологовий будинок Полтавської міської ради» про стягнення заборгованості із заробітної плати за останній день праці та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:	М. Є. Червинська  А. Ю. Зайцев В. М. Коротун