П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
26 липня 2023 року                                                                                             м. Київ
         
Справа № 757/1819/14-ц
Провадження: № 22-ц/824/8946/2023
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О., 
суддів Нежури В. А., Соколової В. В.
секретар Сакалош Б.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23 лютого 2023 року, ухвалене під головуванням судді Новака Р.В.,
у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Курковська Яна Леонідівна, ОСОБА_6 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку,
 
у с т а н о в и в:
 
У серпні 2012 року позивачі звернулися до суду із вищевказаним позовом. Просили визнати недійсним договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 від 26 серпня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Курковською Я.Л. 
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23 лютого 2023 року позов залишено без розгляду.
Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що про розгляд справи 23 лютого 2023 року вона не була повідомлена, жодних повідомлень їй не надходило. Зауважувала, що попри те, що вона не змогла ознайомитись із матеріалами справи, впевнена, що зворотних повідомлень про вручення їй повісток вона не містить. 
Ухвалами Київського апеляційного суду від 23 червня 2023 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Шеховцев Є.С. в інтересах ОСОБА_5 погодився із висновками суду першої інстанції, зауважив, що про розгляд справи                                23 листопада 2022 року ОСОБА_1 була повідомлена належним чином, з огляду на те, що повістка була відправлена на її адресу та повернулась у зв`язку із відсутністю особи за адресою місця проживання, що згідно висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 12 червня 2023 року(справа №386/497/18) вважається врученням повістки цій особі.  Про судове засідання призначене на 23 лютого 2023 року були повідомлені представники позивачки: ОСОБА_7 та Джяутов В.В. , за допомогою СМС повідомлень. Належне повідомлення ОСОБА_7 підтверджується поданим нею клопотанням про перенесення судового засідання. 
В судовому засіданні адвокат Шеховцев Є.С. в інтересах  ОСОБА_5 заперечив проти задоволення апеляційної скарги.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином,  ОСОБА_1 подала заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку із неможливістю явки її представника, однак доказів на підтвердження поважних причин вказаної обставини не надала,а тому колегія суддів відхилила вказане клопотання та відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за відсутності учасників справи, які не з`явились.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вислухавши думку представника ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. 
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив із того що в  судові  засіданні,  призначені  на  23 листопада 2022 року та 23 лютого 2022 рокупозивачі не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2, 4, 5 ст. 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.
Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.
У частині восьмій статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.
Згідно ч. 13 ст. 128 ЦПК України за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Поінформованість осіб, які беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду, є однією із суттєвих гарантій реалізації ними права на особисту участь у процесі. З цією метою законодавець передбачив різні форми повідомлення особи про час і місце судового засідання та способи їх доставки: поштою - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, через кур`єрів, через сторону або її представника, безпосередньо в суді, телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, через оголошення в пресі.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (ч.5 ст.223 ЦПК України).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Отже, умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача.
При цьому, повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Як убачається із матеріалів справи, інтереси  ОСОБА_1  в суді першої інстанції представляли адвокат Джяутов В.В. та ОСОБА_7 . 
Про розгляд справи, призначений судом на  23 листопада 2022 року  ОСОБА_1 повідомлялась шляхом направлення повістки на поштову адресу: АДРЕСА_1 ., адвокат Джяутов В.В. та ОСОБА_7 , згідно наявної відмітки в судових повістках, повідомлялись за допомогою SMS повідомленнь.
Судова повістка направлена ОСОБА_1 повернулась у зв`язку відсутністю адресата за вказаною адресою. 
Учасники справи в судове засідання 23 листопада 2022 року не з`явились, наступне судове засідання було призначено на 23 лютого 2023 року, про що  ОСОБА_1 знову  повідомлялась шляхом направлення їй повістки на поштову адресу, а адвокат Джяутов В.В. та ОСОБА_7 за допомогою SMS повідомленнь.
При цьому, матеріли справи не містять зворотного повідомлення про доставку судової повістки на адресу ОСОБА_1 про виклик в судове засідання, призначене на                     23 лютого 2023 року. Відмітка у судовій повістці про її доставку адвокату Джяутову В.В. та ОСОБА_7 за допомогою SMS не може бути належним підтвердженням їх повідомлення, оскільки повістки не містять номерів телефону вказаних осіб та в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження доставки вказаних SMS повідомлень.  Окрім того, не було передумов, передбачених частинами 9 та 13 статті 128 ЦПК України, для застосування такого способу сповіщення учасника справи про судовий розгляд, адже в матеріалах справи відсутні заява представників позивачки про виклик до суду за допомогою засобів мобільного зв`язку.
Отже, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження повідомлення                  ОСОБА_1 або ж її представників про розгляд справи. 
Зазначені вище обставини виключають  можливість застосування положень               п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, а відтак висновки суду про залишення позову без розгляду є помилковими.
Згідно з пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право, зокрема, на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.Така гарантія «цивільного аспекту» статті 6 Конвенції передбачена і у відповідних процесуальних законах. Так, розумність строків розгляду справи судом є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства. Порушення зазначеного принципу може негативно впливати на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.
Як неодноразово зазначав ЄСПЛ у його рішеннях, саме до компетенції національних судів належить організувати судовий розгляд так, щоб він був швидким та ефективним (mutatis mutandis від 18 червня 2009 року у справі «Пилипей проти України» (Pilipey v. Ukraine, заява № 9025/03, § 31), рішення від 11 грудня 2008 року у справі «Лошенко проти України» (Loshenko v. Ukraine, заява № 11447/04, § 28), від 21 грудня 2006 року у справі «Мороз та інші проти України» (Moroz and Others v. Ukraine, заява № 36545/02, § 60) й інші).
Справа в провадженні суду перебуває з серпня 2012 року та не знаходить свого вирішення, що порушує право скаржника на розумний строк розгляду справи.
Відповідно до ст. 379 ЦПК України,  підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Ураховуючи, що висновок суду про залишення без розгляду позовної заяви є помилковим, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Печерського районного суду міста Києва від 23 лютого 2023 року скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 

Керуючись ст.ст.  367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23 лютого 2023 рокускасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
Повне судове рішення складено 31 липня 2023 року.
 
Головуючий                                                                                    Т. О. Невідома

Судді                                                                                                 В. А. Нежура 

                                                                                                           В. В. Соколова