УХВАЛА

22 серпня 2023 року
м. Київ

справа №420/22108/21
адміністративне провадження №К/990/28724/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Васильєвої І.А., 
перевіривши касаційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №420/22108/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС-Міндобрива» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

          Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІС-Міндобрива» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про:
- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.04.2020. №0002434914 яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 30905058,00 грн:
- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.04.2020 №0002424914, зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 6398658,00 грн.
          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.02.2023 позов задоволено.
          Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2023, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2023  задоволена заява позивача про стягнення судових витрат та стягнуто з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати витрати на проведення експертиз, в сумі 193400 грн.
           21.08.2023 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі № 420/22108/21.
          Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
          Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
          Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1 - 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:
- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України)
- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; 4) висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України);
- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України).
          Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).
          Також обов`язковою умовою при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1 і 2 частини четвертої статті 328 КАС України є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).
          Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
          При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінку судами їх сукупності не можна вважати подібністю правовідносин.
          Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній міститься посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
          Податковий орган зазначає, що судом апеляційної інстанції при прийнятті судового рішення порушено норми процесуального права, а саме статтей 139 та 143 КАС України.
          Водночас в обгрутування пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС скаржником не наведено висновків Верховного Суду, викладених у постановах щодо застосування норми права у подібних правовідносинах; висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; в чому полягає подібність правовідносин у справах;  
          Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.
          У зв`язку з наведеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.
          Відповідно до частин другої і шостої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
          З огляду на викладене, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику строку для усунення виявлених недоліків.
          На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 329-330, 332 КАС України, 

УХВАЛИВ:

          Касаційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі № 420/22108/21 - залишити без руху.
          Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.
          У разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику. 
          Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
Л.І. Бившева 
 І.А. Васильєва ,
Судді Верховного Суду