ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6583/23 Справа № 932/87/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Цитульський  В.І. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.
за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління-служба у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про звільнення батька від сплати аліментів та стягнення аліментів з матері,
-за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ 
ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просив суд звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , які було стягнуто рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2021 року, починаючи і 19.11.2022 року та визнати виконавчий лист № 204/5804/20 виданий 03.02.2022 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська таким, що не підлягає виконанню, починаючи з 19.11.2022 року. Також просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що його неповнолітній син ОСОБА_4 , починаючи з 19.11.2022 року постійно проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ 
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2023 рокупозов було задоволено частково.
Звільнено ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2021 у справі №204/5804/20 починаючи із 19.11.2022.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 02.01.2023 і до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

       КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
       14.06.2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга в якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та винесення нового рішення про визнання виконавчого листа № 204/5804/20, виданого 03.02.2022 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська таким, що не підлягає виконанню, починаючи з 19.11.2022 року.
       В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що позивач не згоден з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в цієї частині, вважає, що таким рішення порушуються права позивача, передбачені ст. 16 ЦК України, ст. 18 СК України та не враховується п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». 

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходив.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Халаім А.В. у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали.
Від Управління-служба у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без їх представника.
Відповідачка належним чином повідомлена про день та час розгляду справи (а.с.62), у судове засідання не з`явилась, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

       ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
       Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

       Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:
Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2021 року ухвалено стягувати з   ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь  ОСОБА_2   (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 09.09.2020 року.
Згідно акту обстеження умов проживання від 12.12.2022 обстежені умови проживання дитини ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 та визнано їх задовільними. 

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо виконавчого листа суд першої інстанції зазначив, що судом не встановлено, що виконавчий документ був виданий помилково або з інших, визначених положеннями частини 2 статті 432 ЦПК України, підстав, суд прийшов до висновку, що в цій частині позовна заява задоволенню не підлягає.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке. 
Відповідно до п.7 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню, у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Суд першої інстанції цілком правомірно відмовив у задоволенні позовної вимоги про визнання виконавчого листа № 204/5804/20, виданого 03.02.2022 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська таким, що не підлягає виконанню, починаючи з 19.11.2022 року, оскільки з 19.11.2022 року позивач звільнений від стягнення аліментів, а заборгованість зі сплати аліментів (якщо вона існує) повинна бути стягнута з нього по 18.11.2022 року включно.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача про порушення його прав, передбачених ст. 16 ЦК України, колегія суддів зазначає наступне.
Стаття 16 Цивільного кодексу України регламентує способи захисту цивільних прав та інтересів в суді. 
Тож рішення суду першої інстанції жодним чином не перешкоджає звертатись позивачу до суду у обраний їм спосіб.
Теж саме стосується й посилання позивача на нібито порушення його прав, передбачених ст. 18 Сімейного кодексу України.

Щодо доводів позивача, що судом першої інстанції не враховується п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню, у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. 

Правових підстав для визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню не існує, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

       Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
       ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
       Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
       Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

        Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2023 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 08.08.2023 року.

               
       Судді: