ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07 вересня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 947/12388/23	
Головуючий в 1 інстанції: Петренко В.С.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду
у складі головуючого судді: Шевчук О.А., 
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07 червня 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Департамента транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, третя особа - Інспектор з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Кузнєцов Олег Олександрович про скасування постанови, - 
ВСТАНОВИЛА:
У квітні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису) серії ОДП № 7781800 від 22.06.2022 року.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено. 
06 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою про роз`яснення рішення,  в якій просив роз`яснити рішення в частині того, що після вивчення матеріалів позовної заяви судом було встановлено що позов не відповідає вимогам ч.3 ст.161 КАС України у зв`язку з відсутністю доказів про сплату судового збору, після його сплати суд відкрив провадження. З цих обставин у позивача виникло питання: судом була надана оцінка відповідності позову до норм закону позовної заяви, але оцінка сторін за позовом на предмет їх відповідності законності як позивача за вимогами оскарження що до рішення відносно відповідача в позові, де позивач є особою, яка скоїла правопорушення та використовує своє право за п.2 ч.1 статті 5 КАС України, але суд не вказав в своїй ухвалі від 24.04.2023 року, що особа яка подала позов не є належним відповідачем за вимогами в позовної заяві, чому, на підставі чого не була звернена увага позивача при вирішенні питання про відкриття провадження судом. Чому у вирішені питання про належного користувача судом не була надана можливість надати пояснення з цього питання.
Зазначену заяву обґрунтовано тим, що рішення суду є не зовсім зрозумілим (неясним) в частині, що стосується того, що ухвалою суду від 24.04.2023 р. було виявлено, відсутні пільги щодо сплати судового збору. Після усунення недоліків та надання суду доказів про сплату судового збору, судом було відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_1 . Проте, згідно ст. 48 КАС України суд першої інстанції встановивши, що з позовом звернулась не та особі, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.  
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07 червня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.06.2023 року у справі за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, третя особа  Інспектор з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Кузнєцов Олег Олександрович про скасування постанови - відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить прийняти апеляційну скаргу на ухвалу Київського районного суду від 07.06.2023 про відмову в задоволені клопотання про надання роз`яснень відносно неї до розгляду; вважати, що рішення суду від 05.06.2023 по справі 947/12388/23 є не обґрунтованим; скасувати ухвалу суду від 07.06.2023; скласти окрему ухвалу та надати в частині визнання належного позивача, апелянту можливість усунути недоліки, шляхом взаємної угоди між власником автомобіля та позивачем (апелянтом) та направити до суду заяву сторін, що зацікавлені в визнанні належним позивачем ОСОБА_1 .
Доводами апеляційної скарги зазначено, що по суті заяви про роз`яснення судового рішення позивач ОСОБА_1 , просить роз`яснити про прийняте рішення від 05.06.2023 в частині про відкриття провадження за позовом після того як усунувши недоліки вказані в ухвалі суду, факт який потім став аргументом  з боку відповідача викладений у відзиві на позов. Апелянт зазначає, що не зрозуміло, чому в ухвалі суду вказуються недоліки які необхідно усунути, однак суд не звернув увагу, що позивач викладає суть вимог про скасування постанови ОДП № 7781800, прийнятої у відношенні власниці, колишньої дружини позивача. Апелянт вважає, що судом не достатньо чітко вивчені позиції умов що відкриття провадження за позовом, тому само висловлювання обґрунтовується, що ухвала про усунення недоліків не викладає вимог до визнання належного відповідача за вимогами у позові про скасування постанови ОДП № 7781800.  На стадії відкриття провадження за вимогами позову не усунуто недоліки, які судом були не достатньо вивчені та не вказані в ухвалі суду, що призвело до порушення прав позивача на усунення недоліків в їх часті направлення на адресу суду заяви від власниці автомобіля в якої вона погодилась на зміну неналежного позивача ОСОБА_1 ,, на угоди між нею та належного за вимогами викладеними в позові про скасування постанови інспектора з паркування.  Крім цього, апелянт вказує, що ухвала про усунення недоліків не містить правових підстав на її оскарження, це викладено в її резолютивній частині.  
Відзивів на апеляційну скаргу відповідачем та третьою особою до суду не надано.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви позивача про роз`яснення рішення, суд першої інстанції виходив з того, що мотивувальна та резолютивна частини рішення суду від 05.06.2023 року, яким відмовлено позивачу в задоволенні позову викладені чітко і зрозуміло, подвійного тлумачення не допускають, а тому дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про його роз`яснення задоволенню не підлягає.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно із частинами другою, третьою  статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до частин першої, другої  статті 254 КАС України  за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Аналіз вищезазначеної норми дає підстави для висновку про те, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.
Необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для тих осіб, що будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.
Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні його змісту. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко збігаються з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування, і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.
Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові або невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані або є незрозумілими для заінтересованих осіб.
Роз`ясненню підлягає судове рішення, яким суд розв`язав спір по суті, тобто якщо воно впливає на права, обов`язки та інтереси учасників спірних правовідносин. Під роз`яснення підпадає винятково рішення, яке підлягає виконанню, й без такого роз`яснення його важко виконати або існує велика ймовірність його неправильного виконання.
Згідно зі  ст. 90 КАС України  суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи викладене, колегія суддів зауважує, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року труднощів для розуміння не викликає, суть рішення зрозуміла та недвозначна, спосіб, у який викладено резолютивну частину вказаної постанови не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння.
Слід додати, що судове рішення, за роз`ясненням якого звернувся заявник, є чітким, зрозумілим та належним чином вмотивованим з посиланням на відповідні норми чинного законодавства України.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала Київського районного суду м. Одеси ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись  ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07 червня 2023 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя:                                                                                          О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                             А.В. Бойко 

          Суддя:                                                                                                             А.Г. Федусик