Справа № 127/14512/23 
Провадження № 33/801/654/2023
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року                                                                               м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2023 року   ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адмінстративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.
Не погодившись з цією постановою, 03 липня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що на його думку суд порушив норми ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки застосував до нього позбавлення права керування транспортними засобами, не врахувавши того факту, що він не був водієм та не здійснював керування автомобілем, а у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано в який спосіб ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення та яким чином було передано транспортний засіб особі, яка керувала ним з ознаками алкогольного сп`яніння.
Крім того, вказує, що з відеозапису видно, що після пропозиції працівників поліції пред`явити документи, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_2 дістав документи на автомобіль зі своєї сумки, також ОСОБА_1 неодноразово наголошував працівникам поліції на тому, що автомобіль марки «Volkswagen Golf» реєстраційний номер  НОМЕР_1  перебуває у володінні ОСОБА_2 , так як останній його купив, проте документи вони не оформляли, оскільки є рідними братами та закон не вимагає належного підтвердження та переоформлення документів. З 2021 року названий транспортний засіб щоденно перебуває у користуванні ОСОБА_2 , що підтвердили у суді свідки « ОСОБА_3 » та ОСОБА_2 .
В судове засідання в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, мотивуючи її незадовільним станом здоров`я, що унеможливлює його явку до суду, підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з зазначених у ній підстав.
Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити з огляду на таке.
За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП встановлена, в тому числі, відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 13 травня 2023 року о 00:15 год. в м. Вінниці по вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 14 а громадянин ОСОБА_1 передав право керування транспортним засобом «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та підтверджується роздруківкою тесту № 2718, здійсненим за допомогою газоаналізатору «Alcotest Drager 6820», чим порушив вимоги п. 2.9 г Правил дорожнього руху України, за що встановлена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Це підтверджується наступними доказами.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 431341, складеним 13 травня 2023 року о 00:15 год., у якому зафіксовано вказані вище обставини (а.с. 2).
У рапорті інспектора взводу № 1 роти №4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Владислава Носуліча від 13 травня 2023 року зазначено, що в цей же день, о 00 год. 15 хв. під час несення служби по забезпеченню публічного порядку та дотриманням водіями правил дорожнього руху у місті Вінниця в складі наряду «Юнкер-103» спільно з сержантом поліції ОСОБА_4 в м. Вінниця, по вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 14 а було зупинено транспортний засіб «Volkswagen Golf» реєстраційний номер  НОМЕР_1  під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає: у АДРЕСА_1 . Під час спілкування у ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка ході, тремтіння пальців рук. Крім того, під час спілкування з пасажиром даного транспортного засобу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає у АДРЕСА_1 було встановлено, що він є власником вищевказаного транспортного засобу та передав право керування цьому водію, який є його братом. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат позитивний 1.58%. Дана подія фіксувалась на нагрудні камери № 470761 та № 470758. На водія ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 334268 за ст.130 КУпАП, а також на гр. ОСОБА_1 за передачу права керування водію в стані алкогольного сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 431341 за ст. 130 КУпАП. Транспортний засіб залишено на місці зупинки без порушень ПДР (а.с.5). 
Пунктом 2.9 г ПДР України встановлено, що водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.
Відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, настає у разі встановлення такого стану у особи, якій передали керування транспортним засобом відповідно до вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та подальшого притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.
Відповідно до частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 431341, складеного 13 травня 2023 року ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, роз`яснені. Жодних зауважень до змісту протоколу він не заявляв, однак підписувати його відмовився. 
Доводи скаржника про те, що ОСОБА_2 надав посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу працівникові поліції, шо свідчить про те, що саме він володів та керував транспортним засобом, а також те, що транспортний засіб не був переданий йому у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є безпідставним з огляду на наступне.
Із відеозапису з нагрудних камер працівників поліції видно, що на початку відео розмову з поліцейським веде саме ОСОБА_1 , який говорить, що автомобіль належить йому і просить ОСОБА_2 дати документи, які знаходяться у автомобілі. Після цього, як ОСОБА_2 дістав документи, останній почав казати поліцейському, що автомобіль зареєстрований на ОСОБА_1 і мови про те, що даним автомобілем користується він не було. Через деякий час, працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 , що за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, також є відповідальність, на що ОСОБА_1 починає наголошувати, що він продав своєму брату автомобіль і той керує ним, договору купівлі продажу в нього немає. Таким чином, наведені обставини підтверджують той факт, що ОСОБА_1 дійсно передав керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння та намагається уникнути відповідальності за скоєне правопорушення, змінюючи свої пояснення про хід подій, які відбулися 13 травня 2023 року і до цього. 
Посилання скаржника на те, що  ОСОБА_1 згідно відеозапису пояснював працівникам поліції, що автомобіль марки «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває у володінні ОСОБА_2 , так як останній його купив, проте документи вони не оформляли, оскільки є рідними братами та закон не вимагає належного підтвердження та переоформлення документів, слід визнати безпідставним з наступних підстав.
Порядок набуття права власності на автомобіль встановлений Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року.
Пунктом 8 розділу Державної реєстрації транспортних засобів вказаного вище Порядку встановлено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. 
Разом з тим, скаржником не подано до суду підтверджуючих документів, що автомобіль марки «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 був зареєстрований саме на ОСОБА_2 , крім того, в матеріалах справи є копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.33), згідно якої власником даного автомобіля є ОСОБА_1 . Таким чином, ОСОБА_1 13 травня 2023 року о 00 год. 15 хв. передав право керування даним автомобілем водію ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння відповідно до результату тесту «Alcotest Drager 6820» (а.с.12), чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що встановлена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи скаржника про те, що з 2021 року транспортний засіб «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 щоденно перебуває у користуванні ОСОБА_2 , що підтвердили свідки « ОСОБА_3 » та ОСОБА_2 , які були допитані в судовому засіданні в суді першої інстанції, на увагу не заслуговують, оскільки дані особи є зацікавленими у вирішені справи на користь ОСОБА_1 .
Посилання на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано в який спосіб ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення та яким чином було передано транспортний засіб особі, яка керувала ним з ознаками алкогольного сп`яніння на увагу не заслуговують, оскільки не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.
Наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. 279 КУпАП дотримано.

Разом з тим, апеляційний суд вважає безпідставним накладення судом першої інстанції на ОСОБА_1 стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб – накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Приписами ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 306, водій – особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи 13 травня 2023 року о 00:15 год. в м. Вінниці по вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 14 а громадянин ОСОБА_1 передав право керування транспортним засобом «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Сам ОСОБА_1 знаходився у цьому автомобілі у якості пасажира, не керував ним.
За таких обставин, ОСОБА_1 щодо описаних подій не є водієм в розумінні п. 1.10 ПДР, а відноситься до категорії «інші особи», передбачені санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП, тому застосований до нього судом першої інстанції в оскаржуваній постанові захід адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік не відповідає загальним правилам накладення стягнення за адміністративне правопорушення.
Враховуючи вище наведене, оскаржувану постанову в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік слід змінити, зокрема виключити з неї застосування до ОСОБА_1 такого стягнення, в іншій частині цю постанову слід залишити без змін.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2023 року змінити, зокрема виключити з неї застосування до  ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
В іншій частині постанову суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

               Суддя                                                                        О. В. Ковальчук