КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 357/11675/22
провадження № 22-ц/824/7657/2022
 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
14 липня 2023 року                                                                                                м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
судді - доповідача Кирилюк Г. М. 
суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т.І. 
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Акціонерного товариства комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства комерційний Банк «Приватбанк» - Бережної Наталії Миколаївни на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2023 року в складі судді Цукурова В. П.,
встановив:
 
09.12.2022 Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1   про  стягнення  заборгованості за кредитним договором. 
Позовні вимоги  обґрунтовано тим, що ОСОБА_1   звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 23 жовтня 2020 року. 
Відповідач при підписанні  анкети-заяви  підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.
Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача в анкеті-заяві, де є відповідні запевнення щодо ознайомлення та надання документів у письмовому вигляді, а також наказом банка про їх застереження.
Відповідачу було  відкрито   кредитний рахунок та встановлено  початковий кредитний ліміт   у розмірі,  що  зазначений у довідці  про  зміну  умов кредитування та обслуговування  картрахунку. 
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості та підтверджується випискою по рахунку.
Станом на 28.11.2022 відповідач  має заборгованість в розмірі 39 768,09 грн, яка складається з наступного: 34 043,84 грн - заборгованість за тілом кредитом; 5 724,25 грн - заборгованість за простроченими відсотками.
Посилаючись на  вказані  обставини,  позивач просив  стягнути  з відповідача  на свою користь  заборгованість  за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 23.10.2020 в розмірі 39 768,09 грн та судові витрати  по  сплаті судового  збору. 
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості у розмірі 34 043,84 грн та 2 123,98 грн судових витрат, всього  36 167,82 грн. В задоволенні  позовних вимог про  стягнення  заборгованості за  простроченими відсотками відмовлено. 
15.03.2023 представник АТ КБ «ПриватБанк» - Бережна Н. М. подала  апеляційну  скаргу,  в якій  просить скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2023 року в частині відмови  у стягненні заборгованості за  простроченими  відсотками та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення   позову в цій частині  в повному обсязі.  В  іншій  частині  рішення суду залишити без змін. Стягнути з відповідача судові витрати.
Вважає, що  рішення  суду першої інстанції в оскаржуваній частині  прийняте без повного, всебічного  та об`єктивного  дослідження  всіх обставин  справи,  без належної оцінки доказів по  справі та з порушенням  норм  процесуального  і матеріального  права.
Свої доводи обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з  метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 23.10.2020. 
23.10.2020  ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. 
Відповідно до п. 1.3 заяви процентна ставка, відсотків річних 42,0% - для карт Універсальна; 40,8 % - для карт Універсальна Gold.
Таким чином  відповідач з самого  початку укладення  договору  та отримання  картки письмово  був ознайомлений з умовами кредитування, в тому числі і з розміром  відсоткової ставки. 
23.10.2020 відповідачу було відкрито картковий рахунок та  видано картку, тип  «Універсальна».
25.05.2021 картка була перевипущена та видана  нова  картка  типу «Універсальна  Голд». На картку було  встановлено  кредитний ліміт  в розмірі  35 000  грн.  
Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надійшло.
У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення Білоцерківського  міськрайонного  суду  Київської області від 20 лютого 2023 року в частині стягнення  з   ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за тілом кредиту в розмірі 34043,84 грн  та судового збору у розмірі 2123,98  не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.
Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду  у даній справі  лише в частині відмови в задоволенні  позовних вимог банку про стягнення  з відповідача заборгованості за відсотками.
Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за відсотками, суд першої керуючись правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, виходив з того, що у заяві позичальника від 23 жовтня 2020 року про приєднання до Умов та Правил надання послуг процентна ставка сторонами не визначена, а витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містить підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до статей  205, 207 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Законодавець пов`язує момент укладення договору з моментом передання грошей у випадку укладення договору позики (ст.1046 ЦК України). Однак кредитний договір є укладеним з моменту досягнення його сторонами у письмовій формі згоди з усіх істотних умов договору.
За змістом статті 1054 ЦК України істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Як вбачається з матеріалів справи, 23 жовтня  2020 року ОСОБА_1  підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг.
Разом з тим, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у вказаній заяві були викладені істотні умови кредитного договору, а саме: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія, сума/ліміт кредиту - 50 000 грн для карт «Універсальна» та 75 000 грн для карт «Універсальна Gold»; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом; можливі види (форми) забезпечення кредиту - без забезпечення; процента ставка - 42,0 % для карт «Універсальна» та 40,8 % для карт «Універсальна Gold»; тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом тощо (а.с.17-24).
Таким чином, підписавши вказану заяву, відповідач добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.
Згідно наданої АТ КБ «ПриватБанк» довідки вбачається, що відповідачу 23 жовтня 2020 року була видана картка  «Універсальна» № НОМЕР_1 з терміном дії до 09/24; 25 травня  2021  року видана картка «Універсальна Gold» № НОМЕР_2 з терміном дії до 11/24 (а.с.16).
Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача (договір б/н), старт карткового рахунку № НОМЕР_1 був визначений 23 жовтня 2019 року та встановлений кредитний ліміт у розмірі 1 000 грн;  25.05.2021  збільшено  кредитний  ліміт до 35 000  грн;  28.10.2021  -  зменшено кредитний ліміт до 0,00  грн. 
Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 23 жовтня 2020 року та виписки за договором б/н за період з 23 жовтня 2020 року по 28 листопада 2022 року відповідачу нараховувалися відсотки за ставкою 3,5 %, а в подальшому за ставкою 3,4 % та станом на 28.11.2022 року наявна заборгованість за відсотками  у розмірі 5 724,25  грн.
При цьому, з вказаного розрахунку та виписки вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та періодично вносив кошти на погашення заборгованості.
Суд першої інстанції помилково вважав, що позивачем не було надано доказів на підтвердження погодження умов кредитування щодо сплати відсотків, оскільки підписавши  викладені у заяві умови кредитування, сторони в подальшому їх виконували, угод про зміну умов кредитування не підписували, а тому саме такі умови є погодженими сторонами.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 5 724,25  грн, а відтак рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення вказаних вимог.
Згідно з частинами 1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Виходячи з положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового  збору  в сумі 4 078,52 грн ( 357,02 грн  + 3 721,50 грн).
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк».
Керуючись ст. 268, 367, 368, 376, 381-383 ЦПК України  суд 
 
ПОСТАНОВИВ: 
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
Рішення Білоцерківського  міськрайонного  суду  Київської області від 20 лютого 2023 року в частині  відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за простроченими відсотками  скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення  про  задоволення  позову. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, код ЄДРПОУ 14360570)  заборгованість по простроченим  відсоткам у розмірі 5 724,25 грн  та судові витрати у розмірі  4 078,52 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
 
Суддя-доповідач                                                                             Г. М. Кирилюк
 
Судді:                                                                                               І. М. Рейнарт
 
Т. І. Ящук